П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/16821/24 
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л. 
Суддя-доповідач: Драчук Т. О. 
08 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Драчук Т. О. 
суддів: Смілянця Е. С.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 04.11.2024 №717.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 04.11.2024 №717, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року - без змін.
В травні 2026 року позивач, - ОСОБА_1 , подав заяву до Хмельницького окружного адміністративного суду про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №560/16821/24.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.05.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Оскільки рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу належить розглядати у порядку письмового провадження.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а також відсутні клопотання про розгляд справи за участі сторін, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду - скасувати, виходячи з наступного.
Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою від 09.10.2025 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №560/16821/24 у тридцятиденний строк після отримання цієї ухвали.
Ухвалою від 17.11.2025 Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №560/16821/24.
В ухвалі від 17.11.2025 суд зазначив, що питання про обмеження пенсії позивача максимальним розміром не було предметом спору у справі №560/16821/24.
Крім цього, відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду". Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.
Отже, включення відповідачем суми заборгованості до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою суд першої інстанції вважає належним виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025.
Вказані обставини на момент подачі цієї заяви не змінились.
У зв`язку з цим суд першої інстанції вважає, що підстави для повторного встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №560/16821/24 шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання відсутні. Тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.
Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч. 2 та 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Як передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. 3-5 ст. 382 КАС України, якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Отже, судовий контроль є самостійним механізмом забезпечення виконання рішення, який може реалізовуватись незалежно від стадії чи наявності виконавчого провадження.
Також, судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18, від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19 та від 23.12.2020 у справі № 704/1167/19.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 04.11.2024 №717, з урахуванням виплачених сум.
Разом з цим, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №560/16821/24 у тридцятиденний строк після отримання цієї ухвали.
На виконання ухвали від 09.10.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало звіт, в якому зазначило, що на виконання рішення від 05.05.2025 здійснило ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 04.11.2024 №717 у розмірі 64% суми грошового забезпечення.
Максимальний розмір пенсії позивача обмежений десятьма прожитковими мінімумами та становить з 01.02.2023 - 20930,00 грн, з 01.03.2024 - 23610,00 грн, з 01.03.2025 - 23610,00 грн. За період з 01.02.2023 по 30.11.2025 нарахована доплата в розмірі 108431,16 грн. Вказана сума буде виплачена при відповідному фінансуванні в порядку календарної черговості в межах затверджених бюджетних призначень.
Питання про обмеження пенсії позивача максимальним розміром не було предметом спору у справі №560/16821/24.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.11.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №560/16821/24.
В свою чергу, позивач 04.05.2026 звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України з зверненням в частині виплати пенсійних коштів, нарахованих на виконання рішення суду.
12.05.2026 листом №2200-0505-8/36937 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надало позивачу відповідь, в якій фактично зазначає, що здійснило нарахування доплати (на виконання рішення) за період з 01.02.2023 по 02.09.2025 в сумі 117480,88 грн (минула заборгованість) та за період з 03.09.2025 по 31.05.2026 в сумі 26926,04 грн (поточна заборгованість).
Разом з цим, виплата заборгованості буде здійснюватись з врахуванням Порядку та в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням.
Проте, позивач вказує, що розмір пенсії, визначений відповідачем на виконання судового рішення, фактично у зазначеному розмірі не здійснюється.
Як вбачається зі справи, відповідач вчиняє дії, спрямовані на виконання судового рішення, зокрема проведено перерахунок пенсії, визначено її розмір, нараховано заборгованість за минулий період та здійснено окремі часткові виплати поточної та минулої заборгованості.
Проте, відповідач підтверджує своїм листом №2200-0505-8/36937 від 12.05.2026, що після проведення перерахунку пенсії та визначення її нового розміру продовжив виплату позивачу пенсії у меншому розмірі, ніж той, який був визначений на виконання судового рішення, а різницю між належною до виплати та фактично виплаченою сумою відніс до поточної заборгованості.
Також, колегія суддів зазначає, що в частині постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821, доводи відповідача (зазначені в листі) є нерелевантними оскільки питання відстрочення, розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення вирішується виключно судом у порядку, визначеному статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 у справі №320/51895/25 визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2026 у справі №320/51895/25 рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року залишено без змін.
Проте, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.11.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №560/16821/24. Даний звіт охоплював період з 01.02.2023 по 30.11.2025. Позивач не оскаржив ухвалу суду про прийняття звіту за вказаний період.
Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заява позивач про встановлення судового контролю в межах ст.382 КАС України за період з 01.02.2023 по 30.11.2025 не підлягає задоволенню.
Однак, колегія суддів зауважує, що за період з 01.12.2025 суд першої інстанції не вирішував питання належного виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в межах даної справи.
Крім того, в межах даного питання слід також врахувати, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 у справі №320/51895/25 визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень” (набрала законної сили 08.06.2026).
Також, колегія суддів дійшла висновку, що з матеріалів справи не встановлено повне виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в межах справи №560/16821/24 за період з 01.12.2025.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та часткового задоволення заяви про встановлення судового контролю.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до змісту ст. 382 КАС України, звіт щодо виконання судового рішення повинен бути поданий до суду, який його ухвалив, в даному випадку до Хмельницького окружного адміністративного суду, що також забезпечить виконання судом вимог щодо контролю за поданням такого звіту, без направлення справи до апеляційної інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки викладені в ухвалі суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.
У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 року скасувати.
Прийняти нову, постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом 30 днів подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в межах справи №560/16821/24 за період з 01 грудня 2025 року.
В іншій частині вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, відмовити. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 		Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Полотнянко Ю.П.