| 441/1246/26 2/441/1043/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
/заочне/

21.07.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.
за участю секретаря судового засідання Стебеляк А.-А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :
представник Дорошенко М.А. в інтересах ТОВ «Цикл фінанс», 28.05.2026 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 23 594 грн. 97 коп. боргу за кредитним договором № 22031000164611 від 12.09.2019. Позов обґрунтовує тим, що 12.09.2019 між АТ «Банк кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір № 22031000164611, згідно умов якого Товариство строком на 24 місяці, надало відповідачу 24 800 грн. 00 коп. кредиту, а останній зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. В порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед АТ «Банк кредит Дніпро» виникла заборгованість, яка станом на 28.03.2024 склала 23 594 грн. 97 коп., що 28.03.2024 між АТ «Банк кредит Дніпро» та позивачем укладено договір факторингу № 28/03/24, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 22031000164611 від 12.09.2019 перейшло до позивача, сума заборгованості на дату формування позову складає 23 594 грн. 97 коп., з яких 13 555 грн. 45 коп. заборгованість по тілу кредиту, 319 грн. 28 коп. заборгованість за процентами та 9 270 грн. 24 коп. заборгованість за комісією. Просила стягнути заборгованість за означеним договором та судові витрати.
Ухвалою судді від 02.06.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 10).
Представник ТОВ «Цикл фінанс» Дорошенко М.А. у заяві від 27.05.2026 просила про задоволення позову та розгляд справи за її відсутності, щодо заочного розгляду справи, не заперечила (а.с. 7).
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у заяві від 27.05.2026 представник позивача (а.с. 14).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Із копії кредитного договору № 22031000164611 від 12.09.2019, паспорта споживчого кредиту, рішення щодо надання кредиту від 12.09.2019, довідки про фінансовий стан позичальника, виписки по особовому рахунку, інших матеріалів справи убачається, що 12.09.2019 між АТ «Банк кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22031000164611, за умовами якого Товариство строком на 24 місяці, надало відповідачу 24 800 грн. 00 коп. кредиту, шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок споживача, а останній зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.
Згідно п. 1.2 договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі : на строкову заборгованість за кредитом - 0, 001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56, 0 % річних.
Кредитні кошти відповідачу надано у спосіб, зазначений в договорі, що підтверджується відповідною випискою по особовому рахунку за період з 12.09.2019 по 27.03.2024, отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
28.03.2024, між АТ «Банк кредит Дніпро» та позивачем укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1.
Згідно акта приймання-передачі Реєстру Боржників від 28.03.2024 за договором факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 4 140 осіб.
Факт оплати суми фінансування за договором факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 підтверджується платіжною інструкцією № 6041 від 28.03.2024.
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 22031000164611 від 12.09.2019 складає 23 594 грн. 97 коп.
Із змісту позовної заяви, інших матеріалів справи убачається, що заборгованість за кредитним договором № 22031000164611 від 12.09.2019, ОСОБА_1 не погашена, залишок такої на дату формування позову складає 23 594 грн. 97 коп., з яких 13 555 грн. 45 коп. заборгованість по тілу кредиту, 319 грн. 28 коп. заборгованість за процентами, нарахованими в межах строку кредитування та 9 270 грн. 24 коп. заборгованість за комісією.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Цикл фінанс», крім заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 555 грн. 45 коп. та за процентами в розмірі 319 грн. 28 коп., просить стягнути з відповідача заборгованість за комісією за обслуговування кредиту в розмірі 9 720 грн. 24 коп. 
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. 
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
Крім цього, у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Пунктом 1.2 кредитного договору № 22031000164611 від 12.09.2019 передбачена щомісячна комісія за обслуговування кредиту : з 12.09.2019 по 14.04.2020 у розмірі 7 % від суми кредиту, з 12.04.2020 по 11.10.2020 – 5, 5% від суми кредиту, з 12.10.2020-11.04.2021 – 4% від суми кредиту, з 12.04.2021 по 12.09.2021 – 2, 25 % від суми кредиту.
При цьому, в умовах кредитного договору № 22031000164611, укладеного 12.09.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Банк кредит Дніпро» не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, ураховуючи, що Товариством не зазначено та не надано доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, положення пункту 1.2 кредитного договору № 22031000164611 від 12.09.2019 щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За наведеного, суд дійшов висновку про безпідставність позовної вимоги ТОВ «Цикл фінанс» в частині стягнення із відповідача комісії, оскільки умови договору щодо обов`язку здійснення платежів за комісією є нікчемними, відповідно нарахована позивачем заборгованість за комісією в розмірі 9 720 грн. 24 коп. стягненню не підлягає.
Із розрахунку заборгованості убачається, що  ОСОБА_1  сплачено 18 004 грн. 12 коп. в оплату комісії за обслуговування кредиту. Разом з цим, з огляду на вищевикладений висновок суду про неправомірність нарахування комісії за обслуговування кредиту, сплачені відповідачем кошти в розмірі 18 004 грн. 12 коп., які кредитодовцем зараховані на погашення заборгованості за комісією, підлягають зарахуванню як плата за основним зобов`язанням (13 555 грн. 45 коп. тіло кредиту та 319 грн. 28 коп. проценти) за кредитним договором № 22031000164611 від 12.09.2019.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, з огляду на те, що умова кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредиту є нікчемною, сплачені відповідачем на її виконання кошти в сумі 18 004 грн.12 коп. підлягають зарахуванню в рахунок погашення основного зобов`язання за кредитним договором та в повному обсязі погашують заборгованість за тілом кредиту і нарахованими процентами, загальний розмір якої становить 13 874,73 грн. За таких обставин зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 22031000164611 від 12.09.2019 є припиненим належним виконанням, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Цикл фінанс» про стягнення заборгованості відсутні.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід покласти на позивача.
За наведеного, керуючись ст. 4, 5, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст. 526, 610, 1049, 1054 ЦК України, суд, -
в и р і ш и в :

у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» (ЄДРПОУ: 43453613, місцезнаходження вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8 в м. Київ) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22031000164611 від 12.09.2019 в розмірі 23 594 грн. 97 коп. – в і д м о в и т и.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
С у д д я А.М. Малахова-Онуфер