Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1172/26
Номер провадження2/173/1385/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
09 липня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Островерхової А.В., за участю секретаря судового засідання Прокоф`євої Н.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 74844159, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 18000,0 грн., строк позики 20 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% на добу. Позикодавець свої зобов`язання виконав та передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 18000,00 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 . 
Через неналежне виконання зобов`язань за договором позики, заборгованість відповідача за позикою становить 26166,96 грн.
29.09.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 028-290922, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 74844159 від 09.02.2022.
05.12.2025 ТОВ “Сіроко Фінанс” та ТОВ “Деал Фінанс Груп” уклали договір факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025, за умовами якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 74844159 від 09.02.2022.
Позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 26166,96 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 18000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 8166,96 грн., а також судовий збір та витрати на правову допомогу.
Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому позов визнала частково, зокрема не заперечувала факт укладення договору позики та суму отриманої позики. Невиконання зобов?язання визнала, проте пояснювала його тяжким фінансовим становищем. Просила суд відмовити у стягненні заборгованості по відсотках, оскільки, на її думку, під час воєнного стану їхнє стягнення є неправомірним. Також вважала неспівмірними витрати на професійну правничу допомогу та просила суд відмовити у задоволенні вимог про їхнє стягнення. Тому просила суд задовольнити позов частково - в частині стягнення основної суми заборгованості 18000 грн. 
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, оскільки суд розглянув справу за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що 09.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №74844159 у формі електронного документу з використанням одноразового ідентифікатора zwaMwJ0X8i, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу позику у сумі 18000,00 грн. з відсотковою ставкою 1,99% в день. За вказаним вище договором погоджено строк позики 20 днів.
Факт перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджується довідкою ТОВ “Фінансова компанія “Фінекспрес” від 08.01.2026, довідкою АТ КБ “Приватбанк” від 04.05.2026 та випискою з рахунку ОСОБА_1 .
29.09.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 028-290922 від 29.09.2022, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 74844159 від 09.02.2022.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог до договору факторингу № 028-290922 від 29.09.2022 до ТОВ “Сіроко Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики на загальну суму 26166,96 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 18000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 8166,96 грн.
05.12.2025 ТОВ “Сіроко Фінанс” та ТОВ “Деал Фінанс Груп” уклали договір факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025, за умовами якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 74844159 від 09.02.2022.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог до договору факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025 до ТОВ “Деал Фінанс Груп” перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики на загальну суму 26166,96 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 18000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 8166,96 грн.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 208 ЦПК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
Відповідно до ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Крім того відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України - Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином судом встановлено, що укладений між сторонами Договір позики № 74844159 від 09.02.2022 відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 639, 1047, 1055 ЦК України.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до умов договору факторингу № 028-290922 від 29.09.2022 Фактор ТОВ “1 Безпечне агентство необхідних кредитів” передає грошові кошти, в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до боржників, за кредитним договором, в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами. 
Таким чином, до ТОВ «Сіроко Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу № 028-290922 від 29.09.2022 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики.
Аналогічним чином, до позивача, відповідно до укладеного договору факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025, укладеного між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики.
Заборгованість за договором позики відповідача склала 26166,96 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 18000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 8166,96 грн.
Враховуючи, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до договору позики надало відповідачу ОСОБА_1 позику, однак відповідач кошти не повернула, тому заборгованість, яка виникла за невиконання умов договору позики, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, як нового кредитора, що отримав право грошової вимоги до відповідача. 
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що згідно з розділом “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України вона як позичальник звільнення від нарахованих відсотків за користування кредитом під час дії воєнного стану. 
17 березня 2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. 
Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Отже, чинне законодавство передбачає звільнення від відповідальності позичальників за порушення грошового зобов?язання під час воєнного стану, натомість згідно з позовною заявою позивач просить стягнути заборгованість за відсотками, які нараховано відповідно до умов договору: відповідно до визначеної відсоткової ставки, строк кредитування, з урахуванням п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику, які передбачають пролонгацію строку користування кредиту, тобто за понадстрокове, але правомірне користування позикою. 
Так згідно з п. 6.5 Правил у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
Умови договору про автопролонгацію відповідають положенням ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів» та відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.06.2025 у справі №№ 757/14570/23.
Відповідач визнає, що не здійснювала погашення заборгованості вчасно, тобто визнає порушення зобов?язання. 
Згідно з розрахунком заборгованості відсотки нараховано в межах 90 денного строку користування кредитними коштами, визначено умовами договору. 
У зв?язку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості щодо основним зобов?язанням в сумі 18000 грн та нарахованим відсоткам в сумі 8166,96 грн законними та обґрунтованими. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме сплачений судові збір в сумі 2662,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Матеріали цивільної справи містять копії Договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, зокрема і щодо боржника ОСОБА_1 та платіжна інструкція про переказ коштів згідно з договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 та актом приймання-передачі від 08.01.2026. Згідно акту про отримання правової допомоги від 08.01.2026, адвокатом Ткаченко Ю.О. надано послуги з аналізу судової практики, збору документів, визначення правової позиції - 500 грн; судовий супровід в суді першої інстанції (складання та написання позовної заяви та інших заяв) - 4000 грн. 
Виходячи із положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені ТОВ «Деал Фінанс Груп» витрати на правничу допомогу в суді в розмірі 4500 грн. є завищеними.
Зокрема суд звертає увагу, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором з позовними вимогами у розмірі 26 166,96 грн, тобто у справі незначної складності, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, з огляду на ціну позову. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція сторін, зокрема ТОВ «Деал Фінанс Груп», є сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи. Крім того підготовка та ведення даної справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
З урахуванням всіх вищенаведених обставин, пропорційності та співмірності понесених судових витрат відносно предмета спору, суд доходить висновку про задоволення вимоги про відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правової допомоги частково та про стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн., на відшкодування понесених витрат за надання правової допомоги.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором позики № №74844159 від 09.02.2022 у розмірі 26 166 (двадцять шість тисяч сто шістдесят шість) грн 96 коп., з яких: 18 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 8166,96 грн – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Суддя А.В. Островерхова