Єдиний унікальний номер 722/580/26
Номер провадження 2/722/599/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого: Суського О.І.
секретаря: Сімак О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач – ОСОБА_3 , звернувся до Сокирянського районного суд Чернівецької області із вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позов вказував, що 07.07.2021 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №88. Від спільного шлюбу мають дитину – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначив, що після реєстрації вказаного шлюбу разом з відповідачкою проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , однак, на даний час проживають окремо одне від одного та фактично більше одного року, як припинили шлюбні відносини. З лютого 2025 року відповідачка проживає за адресо.: АДРЕСА_2 . Син на даний час проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні, а також самостійному вихованні, оскільки його мати не бере участі у вихованні та утриманні дитини, більше того, відповідачка має намір виїхати на постійне місце проживання за кордон до Республіки Італія, де проживає та працює її матір.
Причинами розірвання шлюбу є те, що у позивача з відповідачкою постійне нерозуміння щодо сімейних відносин, систематичні суперечки, в тому числі з дріб`язкових побутових питань, втрачена колишня повага один до одного, подальшого спільного життя з відповідачкою не бачить.
Питання щодо розподілу майна відсутні. Крім цього зазначає, що його дитині в усякому разі повин бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а такий рівень він один не зможе забезпечити, тому мати, яка є здоровою та працездатною особою, на даний час є спмозайнята особа, яка реалізовує сільськогосподарську продукцію власного вирощування, а тому зможе сплачувати аліменти у сумі від суми доходу на місяць
А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою та стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини. 
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, натомість направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_5 у судові засідання повторно не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутності не подавала, про причини неявки суд не повідомила, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику останньої до суду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, з наведених у позовній заяві обставин, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 24.03.2008 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначені як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається із копії витягу з реєстру Сокирянської територіальної громади №2025/010595549 від 31.07.2025 року зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : АДРЕСА_1 .
Згідно копії паспорта громадянина України № НОМЕР_2 виданого 16.09.2021 року органом 7321, прізвище, ім`я та по батькові відповідача зазначені як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вбачається із копії витягу з реєстру Сокирянської територіальної громади №2025/010594686 від 31.07.2025 року зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : АДРЕСА_2 .
Також судом встановлено, що 07.07.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено шлюб, зареєстрований Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .
Під час шлюбу у сторін народився син – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 27.01.2022 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №19.
Копією витягу з реєстру Сокирянської територіальної громади №2025/010651248 від 01.08.2025 року підтверджується зареєстроване місце проживання малолітнього сина з його батьком за адресою: АДРЕСА_2 .
Статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється відсутність взаєморозуміння між ними, втрата поваги та любові один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини між ними фактично припинені. Позивач переконаний, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливе.
Задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даною вимогою, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення.
Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість.
Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.
Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Стаття 180 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, вік її дитини, яка потребує необхідного забезпечення, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб дитини, а також з реальної можливості відповідачки сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останньої суд вважає, що з ОСОБА_2 слід щомісячно стягувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.
Вирішуючи позовну вимогу про визначення місця проживання малолітнього сина, суд виходить із того, що відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а у разі виникнення спору між ними щодо місця проживання дитини такий спір вирішується судом з урахуванням положень ст.161 СК України.
Судом встановлено, що дитина фактично проживає разом із позивачем – баком, водночас позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження наявності між батьками спору щодо місця проживання дитини, зокрема доказів того, що відповідач заперечує проти проживання дитини з батьком або вимагає визначення її місця проживання з матір`ю.
Крім того, надані позивачем документи стосуються обставин, пов`язаних із розірванням шлюбу між сторонами, та не містять достатніх доказів на підтвердження обставин, які мають значення для вирішення питання про визначення місця проживання дитини, зокрема щодо умов проживання дитини, участі кожного з батьків у її вихованні та утриманні, ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, можливості забезпечення ними належних умов для розвитку дитини та інших обставин, передбачених ст.161 СК України.
З огляду на викладене, позивачем не доведено наявності обставин, які б свідчили про необхідність судового визначення місця проживання дитини саме з ним, оскільки дитина фактично проживає з батьком, а доказів існування спору щодо цього питання суду не надано, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1064,96 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 24, 110, 112, 141, 150, 157, 160 СК України, ст.ст. 13, 141, ч.4 206, 263, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 07.07.2021 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом №88 – розірвати.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30.03.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , понесені ним судові витрати у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна ) грн. 20 коп.
Копію даного рішення, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: