Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/664/26
Провадження № 2/935/888/26
РІШЕННЯ
Іменем України
06 липня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Рибнікової М.М.,
за участю секретаря судового засідання Бондаренко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коростишів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
установив:
09.03.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , за змістом якого просить стягнути на свою користь з останнього заборгованість в загальному розмірі 189117,02 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,41 грн.
06.11.2020 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Укрсиббанк» договір анкету про відкриття та комплексне розрахунково касове обслуговування банківського/ рахунку фізичної особи та умови кредитування ( з Правилами), №96953037000.
Позичальник, в порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, АТ «УКРСИББАНК» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум», на підставі договору факторингу право вимоги до відповідача за вищевказаним договором. Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача у відповідності до реєстру боржників до договору факторингу складає 189117,02 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом 82193,55 грн., заборгованості за відсотками – 106923,47 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. До суду подано заяву, в якій остання повідомила, що Станом на 2026 рік, відповідачу не було відомо, що має боргові зобов`язання. Позасудове урегулювання з позивачем не вдалось. Пояснюючи, що про боргові зобов`язання остання не знала, а також що навіть якби мала якісь кредитні зобов`язання перед банківською установою, то відповідно до пункту 15 ст. 14 ЗУ про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей відсотки по кредиту, пеня та штрафні санкції не нараховуються. У зв`язку з чим вказана сума боргового зобов`язання в позовній заяві нараховано безпідставно. А тому просить суд відмовити у позові та позивачу повідомити про суму коштів, яку відповідач повинен сплатити по основному тілу кредитного зобов`язання. Справу розглядати у відсутність відповідача. Позовні вимоги визнає частково. 
Представник позивача до суду надіслав додаткові пояснення, в якій останній зазначив, що 06.11.2020 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 96953037000. 09.12.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» було укладено договір факторингу №285. Таким чином, ТОВ «ФК «Суперіум» належним чином набуло право вимоги до відповідача та є належним позивачем у даній справі, у сумі 189 117,02 грн. Щодо посилання відповідача на п. 15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї», позивач зазначив наступне. Позивач не заперечує право відповідача посилатися на зазначену норму закону та подавати суду докази на підтвердження обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування відповідних гарантій. Разом з тим позивач заперечує проти безумовного списання заборгованості за відсотками, оскільки ТОВ «ФК «Суперіум» не є первісним кредитором за кредитним договором, не здійснювало видачу кредитних коштів відповідачу, не обслуговував кредитний рахунок та не здійснювало первісного нарахування відсотків за користування кредитом. Позивач звертає увагу на те, що після набуття права вимоги ТОВ «ФК «Суперіум» не здійснювало додаткового нарахування відсотків, штрафних санкцій, пені чи інших платежів. Отже , навіть у разі застосування судом зазначеної норми закону, така норма не спростовує наявність основного боргу відповідача та не звільняє її від обов`язку повернення фактично отриманих кредитних коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення о 08-30 год 06.07.2026
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
06.11.2020 року ОСОБА_1 підписала анкету заявку на надання споживчого кредиту у АТ «Укрсиббанк» на наступних умовах: строк кредитування 24 місяці, сума кредитного ліміту 13900,00 грн.
Також, 06.11.2020 року ОСОБА_1 та АТ «Укрсиббанк» уклали договір про відкриття та комплексне розрахунково касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №96953037000
Відповідно до п. 1.1 договору банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на основі трифного плану «Картка з лімітом «Картка Syперпокупця 55% Gracе», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com поточний рахунок який обслуговується згідно цього договору анкети та Правил споживчого кредитування позичальника в АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково касового обслуговування карткових (поточних) рахунків.
Відповідно до п. 1.2. договору, банк встановлює ліміт овердрафту(надає кредит), на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим договором-анкетою та Правилами.
Відповідно до п. 1.3. договору, банк має право надавати, а клієнт отримувати послуги та/або сервіси банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем банку в порядку, викладеному у Правилах.
Відповідно до п. 1.4. договору, Правила після підписання сторонами договору - анкети, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір-анкету, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі-анкеті та в Правилах. Підписи сторін під цим договороманкетою вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому, після підписання сторонами цього договору-анкети, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього договору-анкети. Терміни, що вживаються в цьому договорі-анкеті мають значення, надане їм у Правилах.
Згідно п. 2 договору анкети встановлено наступні умови кредитування: ліміт кредитування встановлюється у розмірі 21900,00 грн, строк дії ліміту кредитування з дати укладення договору по 05.12.2022 року; клієнт може отримати транші, в тому числі «кредит «плати частинами», в межах доступного ліміту використання кредиту. процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки 55 відсотків річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковим операціями 55 відсотків річних; пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів (для кожної безготівкової операції за рахунок кредитних коштів в торговельно сервісній мережі діє пільговий період кредитування протягом якого проценти на суму цієї операції не нараховуються. Пільговий період діє від дати операції на картковому рахунку до дати платежу, що наступає після найближчої білінгової дати).
Відповідно до п. 2.5 договору дата розрахунку мінімальної суми поповнення карткового рахунку (білінгова дата) 10 число кожного місяця. Дата платежу, до якої клієнт зобов`язаний поповнити картковий рахунок на мінімальну суму поповнення карткового рахунку, розраховану в білінгову дату 5 число кожного місяця.
06.11.2020 АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 домовились, що клієнту надається кредит для особистих потреб орієнтовна загальна вартість товару 17 378.,00 грн. Також між сторонами підписано паспорт споживчого кредиту- інформаційний лист.
Придбання товару підтверджується рахунком – фактура № СФКSН-0000644353 від 06 листопада 2020 року, видатковою накладною № ЧКSН1-0029 від 06.11.2020 та гарантійним листом.
09.12.2024 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» уклали договір факторингу №285, відповідно до умов якого клієнт (АТ «Укрсиббанк») відступив фактору (ТОВ «ФК «Суперіум»), а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Згідно платіжної інструкції № 753 від 09.12.2024, ТОВ «ФК «Суперіум» перерахувало на рахунок АТ «Укрсиббанк» грошові кошти в розмірі 8 056 797,78 грн, в графі «призначення платежу» зазначено: «оплата згідно з договором факторингу №285 від 09.12.2024 без ПДВ».
До договору факторингу позивачем доданий витяг з реєстру боржників до договору факторингу №285 від 09.12.2024 року згідно якого АТ «Укрсиббанк» передало право грошової вимоги ТОВ «ФК Суперіум» за договором №96953037000 від 06.11.2020 року в розмірі 82193,55 грн. - заборгованість за основним боргом, 106923, 47 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісіями.
На виконання Ухвали суду надано виписки з особового рахунку відповідача від первісного кредитора на підтвердження отримання кредитних коштів, відповідно яких судом встановлено:
- з 05.11.2020 по 26.11.2020 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 26.11.2020 по 27.12.2020 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 27.12.2020 по 21.01.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 994,70; з 21.01.2021 по 02.03.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 02.03.2021 по 29.03.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 20.03.2021 по 04.05.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 04.05.2021 по 02.06.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 02.06.2021 по 04.07.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 650,00; з 04.07.2021 по 02.08.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 02.08.2021 по 30.08.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 30.08.2021 по 03.10.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 995,00; з 03.10.2021 по 01.11.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 645,00; з 01.11.2021 по 05.12.2021 погашення непростроченого боргу в сумі 1000,00; з 05.12.2021 по 03.01.2022 списань 1400 грн, з них 251,35 грн відсотки, погашення основного боргу -988,00, комісії 160,00 грн; з 03.01.2022 по 06.02.2022 списань 5970,00 грн, з них 3894,70 грн погашення основного боргу; 1325,30 грн відсотки, 750,00 комісії грн; з 06.02.2022 по 08.03.2022 списань 5444,58 грн, з них 3429,36 грн погашення основного боргу; 1940,21 грн відсотки, 75,00 комісії грн; з 08.03.2022 по 10.04.2022 операція поповнення всього/день 7635,87 грн, з них 4996,04 грн погашення простроченого основного боргу; 2639,83 грн. погашення простроченого боргу відсотки; з 10.04.2022 по 10.05.2022 операція поповнення всього/день 11638,48 грн, з них 8067,91 грн погашення простроченого основного боргу; з 10.05.2022 по 12.05.2022 операція поповнення всього/день 428,20 грн, з них 428,20 грн погашення основного боргу; з 12.05.2022 по 23.06.2022 операція поповнення всього/день 450,78 грн, з них 450,78 грн погашення простроченого основного боргу; з 23.06.2022 по 29.06.2022 операція поповнення всього/день 13463,57 грн, з них 10227,10 грн погашення простроченого основного боргу; 3186,47 грн. погашення простроченого боргу відсотки; з 29.06.2022 по 28.07.2022 операція поповнення всього/день 6882,06 грн, з них 3441,03 грн. погашення простроченого основного боргу; 3441,03 грн. погашення простроченого боргу відсотки; з 28.07.2022 по 24.08.2022 операція поповнення всього/день 17027,94 грн., з них 13652,52 грн. погашення простроченого основного боргу; 3375,42 грн. погашення простроченого боргу відсотки.
Таким чином на 05.12.2022 року розмір заборгованості складав 97 322,81 грн., з яких 82193,55 грн. заборгованість за кредитом, 15 129,26 відсотки за користування кредитними коштами.
Відповідно до п. 2.1.1 строк дії кредитного ліміту до 05.12.2022 року, відповідач після вказаної дати кредитними коштами не користувався, підстави нарахування відсотків на заборгованість у період з 06.12.2022 по 08.12.2024 року взагалі необґрунтовано, оскільки нарахування відсотків поза межами дії кредитного договору не допускається.
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду №910/4518/16 від 05.04.2023 року.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Так, відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
При цьому законодавством визначено декілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом (ст. 215 ЦК України).
За положеннями ч. 2 ст. 215 ЦК України, правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.
Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч.1ст. 236 ЦК України).
В силу вимог ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1ст.516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст.517ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
З приводу застосування п. 15 ст. 14 ЗУ про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, слід зазначити наступне.
Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане ОСОБА_2 , 29 грудня 2015 року, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, довідки від 15.05.2026 про те що ОСОБА_2 є військовослужбовцем і проходить військову службу Службі безпеки України з 11 квітня 2016 року, копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_1 є дружина (член сім`ї) ОСОБА_2 , яка підпадає у застосування закону.
Згідно з п. 19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Останніми змінами, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля», а також доповнено словами "а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави".
Відповідно до абз. 5 ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду у розумінні ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.08.2020 у справі №813/402/17 дійшла висновку, що навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014№303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.
Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02.2019 №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
З огляду на те, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, суд вважає, що відповідач має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором.
При цьому п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15, від 14.05.2021 у справі №502/1438/18, від 24.02.2022 у справі №591/4698/20, від 12.05.2022 у справі №336/512/18, від 18.01.2023 у справі №642/548/21.
Застосування приписів п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.
Положення п. 15 ст. 14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками.
Таким чином, згідно з дослідженими доказами у справі, судом встановлено, що ОСОБА_2 з 11 квітня 2016 року та станом на час розгляду справи має статус військовослужбовця та учасника бойових дій, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто, до нього та його членів сім`ї не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій і пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом та комісії.
До членів сім`ї учасника бойових дій належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни I групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.
Отже, суд за результатами розгляду справи дійшов до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Суперіум» підлягає стягненню лише тіло кредиту за кредитним договором № 96953037000 від 06.11.2020 року в розмірі 82193,55 грн.
Позовні вимоги в частині стягнення відсотків у розмірі 15 129,26 грн. не підлягають задоволенню, оскільки на ОСОБА_1 поширюється положення п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів за користування кредитом, а тому позов слід задовольнити частково.
Слід також зазначити, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України.
Таким чином, перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи всі наявні докази по справі, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів за допомогою належних та допустимих доказів факт передачі первісним кредитором АТ «Укрсиббанк» права грошової вимоги до відповідача.
Відповідачем заявлялося клопотання про витребування інформації у позивача, яка була надана суд, при цьому не заперечувала укладення кредитного договору з АТ «Укрсиббанк» та фактичне користування кредитними коштами, та здійснювала погашення заборгованості перед первісним кредитором.
Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, враховуючи те, що відповідачем не заперечується факт виконання АТ «Укрсиббанк» своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором та отримання кредитних коштів, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, суд встановив, що відповідач в порушення вимог договору та норм ЦК України не виконав взяті на себе зобов`язання перед первинним кредитодавцем, право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі укладеного договору факторингу № 285 від 09.12.2024 року, а тому дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 82193,55 грн. є обґрунтованими.
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судом встановлено сплату позивачем судового збору в сумі 2 662,40 грн. у зв`язку із зверненням до суду, що підтверджується платіжною інструкцією № 221 від 09 лютого 2026 року.
Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 157,12 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючисьст.89,259,265,268,273,354,355 ЦПК України,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» заборгованість за кредитним договором №96953037000 від 06.11.2020 у розмірі 82193 грн. 55 коп., що складається із заборгованістю за основним боргом 82 193,55 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» судові витрати у розмірі 1 157 грн 12 коп.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Текст рішення складено 06.07.2026 року.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, 23-А,нежитлове приміщення, 35-А, ЄДРПОУ 42024152.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М.М. Рибнікова