Справа № 173/1491/26
Провадження №2/173/1555/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України
13 липня 2026 року  м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кожевник О.А.,
за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Пердставник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Кукса Карина Олександрівна звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.10.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №940264328, на підставі якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 10800 грн. 
03.12.2024 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю “Таліон Плюс” укладено Договір факторингу № МВ-ТП/11, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 940264328 від 02.10.2024.
04.12.2025 між ТОВ “Таліон Плюс” та позивачем укладено Договір факторингу №04/1225-01, згідно з яким від ТОВ “Таліон Плюс” до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32292, 00 грн. 
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви становить 32292, 00 грн: 
10800, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту;
16092,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом;
5400, 00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Позивач просив суд стягнути заборгованість в сумі 26892,00 грн (без урахування заборгованості за штрафними санкціями), а також понесені судові витрати: 2662,40 грн - сплачений судовий збір та 7000, 00 грн - витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Кожевник О.А.
Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 20.05.2026 прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, за клопотанням позивача витребувано докази з АТ КБ “Приватбанк”.
Відповідачу надсилалась позивачем позовна заява з додатками до неї та судом ухвала про відкриття провадження у справі, отримана відповідачем в електронному кабінеті 16.05.2026 р. 
Відповідач надала відзив на позов, згідно з яким визнала факт укладання договору кредиту, отримання кредитних коштів, проте просила суд зменшити суму заборгованості по відсотках, штрафним санкціям та правовій допомозі через скрутний майновий стан. У додаткових поясненнях відповідач просила суд зменшити суму витрат на правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності та справедливості. 
Позивач у відповіді на відзив посилася на правомірність заявлених вимог та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 02.10.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії №940264328 , відповідно до п. 2.1 якого сума кредиту становить 10800 грн., строком до 1826 днів (дисконтний період - 30 днів з можливістю продовження). Згідно з умовами договору рекомендована дата повного повернення кредиту - 01.11.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання кредиту. Кінцева дата повернення кредиту - 01.11.2029 (п.7.3).
Згідно з п. 8.3 Договору базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, що становить 365, 00 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту (за перші 30 днів дисконтного періоду) складає 14040, 00 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 3240, 00 грн та суму кредиту у розмірі 10800, 00 грн. Відповідно до п. 8.5.1. за період від 02.10.2024 р. до 01.11.2024 р. (включно) Кредитодавець надає Позичальнику знижку в розмірі 50,00 (п`ятдесят) % від розміру Базовоі? процентноі? ставки.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. 
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Платіжним дорученням №bb3e1930-f055-470c-bed5-54ca4051f712 від 02.10.2025 підтверджується факт перерахування коштів в сумі 10800 грн на рахунок відповідача. Окрім того, суд приймає до уваги, що відповідач не заперечувала факт отримання кредиту та його розмір, тому ця обставина, на думку суду, згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. 
Згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором №940264328 від 02.10.2024 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 26892 грн. 00 коп., з яких 10800 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16092 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками.
Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що вона була обізнана про умови кредитування, зокрема про розмір та порядок нарахування відсоткової ставки за користування кредитом, погодилась з ними, проте порушила зобов?язання не здійснила жодного платежу для поверення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідано до умов договору, чим порушила зобов?язання. 
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
У зв?язку з чим суд вважає законним та обгрунтованим вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту та відсоткам. Однак суд не погоджується з сумою нарахованих відсотків з огляду на таке. 
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно з розрахунком заборгованості відсотки за користування кредитом нараховано в період з 02.10.2024 по 28.02.2025, тобто в межах строку кредитування. Також розмір відсоткової ставки визначено відповідно до вимог статті 8 Закону України “Про споживче кредитування”, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Водночас згідно з розрахунком заборгованості за 08.11.2024 нараховано відсотки в сумі 1728, 00 грн, проте згідно з умовами договору за стандартною відсотковою ставкою розмір нарахованих відсотків за день становить 108, 00 грн. 
Таким чином, сума заборгованості за відсотками за Договором становить 14472 грн. (16092 грн - 1620 грн).
Судом встановлено, що 03.12.2024 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю “Таліон Плюс” укладено Договір факторингу № МВ-ТП/11, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 940264328 від 02.10.2024.
04.12.2025 між ТОВ “Таліон Плюс” та позивачем укладено Договір факторингу №04/1225-01, згідно з яким від ТОВ “Таліон Плюс” до позивача перейшло право вимоги до відповідача, що підтверджується відповідним Реєстром прав вимог, актом прийому-передачі Реєстру прав вимог від 04.12.2025. 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
На підтвердження додержання вимог факту переходу права вимоги позивачем долучено до матеріалів справи також Реєстр прав вимог від 04.12.2025 року, Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог до договору факторингу та платіжною інструкцією від 15.12.2025 року.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що про законність та обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості в сумі 25272 грн: 10800 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 14472 грн - заборгованість за відсотками. 
Суд відхиляє вимоги відповідача про зменшення заборгованості по відсотках через її майновий стан з огляду на таке. 
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).
Кредитний договір №940264328 від 02.10.2024 є дійсним, оскільки и?ого недіи?сність законом прямо не встановлена та судом він недіи?сними не визнании?, а тому відповідно до ст. 204 ЦК Украі?ни, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
З урахуванням того, що заборгованість по відсотках нарахована відповідно до умов договору, які є обов?язковоим для виконання сторонами, підстав для зменшення заборгованості по відсотках (розрахованих судом) немає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2502 грн. 01 коп. (25272 * 100% : 26892 * 2662,40), на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також їх документального обґрунтування.
При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22.
На підтвердження витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено Договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, Додаткову угоду №25771513132 до Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, акт прийому-передачі наданих послуг, з яких вбачається, що розмір правової допомоги становить 7000 грн.
Суд вважає, що наданих доказів в повній мірі достатньо для підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу. Відповідач просила суд зменшити суму витрат на правову допомогу посилаючись на завищений їх розмір.
Суд звертає увагу, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція сторін, зокрема ТОВ «Юніт Капітал” є сталою. Крім того, підготовка та ведення даної справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
З урахуванням всіх вищенаведених обставин, пропорційності та співмірності понесених судових витрат відносно предмета спору, суд доходить висновку про задоволення вимоги про відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правової допомоги частково та про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн., на відшкодування понесених витрат за надання правової допомоги.
Керуючись ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 334-335 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333) заборгованість за кредитним договором № 940264328 від 02.10.2024 року у розмірі 25272 (двадцять п?ять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 00 коп., яка складається з:
-10800 грн. 00 коп.– заборгованість за тілом кредиту;
-14472 грн. 00 коп. – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2502 (дві тисячі п?ятсот дві) грн 601 коп. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя          О.А. Кожевник