Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2026 р. № 520/6290/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (відповідач 2), ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з уточненим адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних та внесення про це відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних за заявою від 13.01.2026 року з урахуванням висновків суду у цій справі.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 08.10.2018 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у військовий час за гр. І ст. 39 “в” розкладу хвороб, затверджених наказом № 402 МОУ. Також, 17.12.2020 року позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, за гр. ІІ ст. 39 “а” розкладу хвороб, затверджених наказом № 402 МОУ. Даний факт підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_1 та довідкою ВЛК від 17.12.2020 року. Однак, в 2025 році позивачу з інформації із застосунку “Резерв +” стало відомо, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки) за категорією “військовозобов`язаний”. Згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 №1/ВОБ від 02.01.2025 щодо поновлення на військовому обліку в/з, згідно листа слідчого відділу спеціальної поліції ГУНП у Харківській області від 17.12.2024 №3246/119-34/07. 
13.01.2026 року до начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 подано заяву про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення останнього з військового обліку, як військовозобов`язаного, оскільки 17.12.2020 року позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_1 та довідці ВЛК від 17.12.2020 року. 
Вважаючи заяву від 13.01.2026 року не розглянутою ІНФОРМАЦІЯ_8 , а свої права порушеними внаслідок вказаних протиправних дій зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_2 , який позивач вважає є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_9 , що полягають у безпідставному та протиправному не розгляді вказаної заяви та прийнятті мотивованого рішення за наслідком такого розгляду, позивач звернувся до суду із даним позовом. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 року відкрито спрощене провадження в справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, витребувано додаткові докази від сторін.
20.04.2026 року через систему “Електронний суд” від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд у задоволені позову в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити, посилаючись на те, що у ІНФОРМАЦІЯ_9 відсутні повноваження щодо ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних та ІНФОРМАЦІЯ_10 не вносив відносно позивача відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які б порушували права позивача, тому є неналежним відповідачем у справі, оскільки не є учасником спірних правовідносин. 
21.04.2026 року через систему “Електронний суд” від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1 по справі, де зазначено, що поновлення ОСОБА_1 на військовому обліку це ініціатива і активні дії з боку ІНФОРМАЦІЯ_9 , а не самостійні дії ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також, представник позивача на підставі ст. 48 КАСУ просив суд вирішити питання про залучення до розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_7 у якості відповідача або співвідповідача, якщо суд прийде до відповідного висновку.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2026 року залучено до участі в адміністративній справі №520/6290/26 в якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки), а також витребувано від сторони по справі додаткові докази.
01.06.2026 року через систему “Електронний суд” від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки), через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач 2 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, представник відповідача 2 пояснив суду, що за даними розділу “Облікова картка” п.37 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 взятий па військовий облік 12.03.2019 ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі (абз.5 ч.10 ст.14) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час. З 23.10.2019 року ОСОБА_1 взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки) на підставі (абз.3 п.1 ч.І ст.37). Посилаючись на те, що в ході перевірки розділу “Місце проживання” встановлено, що ОСОБА_1 за реєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач 2 робить висновок про те, що взяття ОСОБА_1 на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки) відбулось в незаконний спосіб, з порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу”.
Представник відповідача 2 зазначив, що 17.12.2020 року ОСОБА_1 виключено з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37. 17.12.2020 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_1 визнаний непридатним з виключення з військового обліку по гр.ІІ ст. 39а. 21.09.2023 року представником ІНФОРМАЦІЯ_2 до АІТС “Оберіг” вносились відомості про зміну картотеки з “вільних залишків” на картотеку “виключених з військового обліку”, при тому, що висновок про виключення за станом здоров`я був ВЛК Близнюківського РВК-17.12.2020 року. Одночасно, у відзиві на адміністративний позов відповідач 2 звернув увагу суду на те, що відомості про виключення з військового обліку до АІТС “Оберіг” та до військового квитка серії НОМЕР_1 посадовими особами були внесені в незаконний спосіб, без підтверджуючих документів, які посадовими особами були сфальсифікованими та не достовірними. На підтвердження вказаних обставин, представник відповідача 2 послався на лист вх. 119-34/07-2024 від 17.12.2024 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 по кримінальному провадження № 42024222750000138 від 15.03.2024 року, який надійшов до ІНФОРМАЦІЯ_1 по факту внесення неправдивих даних відносно осіб виключених з військового обліку. За наслідком вказаного звернення на підставі розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 № 1/ВОБ від 02.01.2025 року з урахуванням інформації, зазначеної в листі, ІНФОРМАЦІЯ_2 поновлено та взято з 15.01.2025 року на військовий облік ОСОБА_1 , зазначеного в листі слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області під № 120. Підсумовуючи вказані обставини, представник відповідача 2 вважає, що в задоволені адміністративного позову слід відмовити.
Позивач скористався своїм правом та подав 04.06.2026 року через систему “Електронний суд” відповідь на відзиві відповідача 2 по справі, зауваживши на тому, що кримінальне провадження, на яке посилається у відзиві відповідач 2 майже два роки перебуває в провадження СУ ГУНП в Харківській області, але до сьогоднішнього дня по ньому нікому не пред`явлено підозру, тобто не встановлено жодної особи винної у втручанні в автоматизовані інформаційні системи, у фальсифікації документів або зловживанні становищем. Тобто до висновків про нібито фальсифікацію документів, на яку посилається ІНФОРМАЦІЯ_8 необхідно ставитися критично та не брати їх до уваги. По-друге, представник позивача посилається на те, що 15.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 (Близнюки) Позивача було “повторно”, з порушенням вимог п. 81 Порядку № 1487, та безпідставно взято на облік згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 №1/ВОБ від 02.01.2025 щодо поновлення на військовому обліку в/з згідно листа слідчого відділу спеціальної поліції ГУНП у Харківській області від 17.12.2024 №3246/119-34/07 з огляду на наявність чинної та не скасованої довідки ВЛК № 2412 від 17.12.2020 року про непридатність ОСОБА_1 до військової служби. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2026 року задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі в адміністративній справі №520/6290/26 в якості відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_13 та залучено до участі в адміністративній справі №520/6290/26 в якості відповідача 3 - ІНФОРМАЦІЯ_13 . 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2026 року задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі в адміністративній справі №520/6290/26 в якості відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_13 , залучено до участі в адміністративній справі №520/6290/26 в якості відповідача 3 - ІНФОРМАЦІЯ_13 . Витребувати у позивача та відповідача 3 докази, необхідні для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. 
Вказана ухвала суду вручена всім сторонам по справі, що підтверджується довідками про доставку судової кореспонденції до електронного кабінету ЄСІТС позивача та відповідача 1, а також повідомленнями про вручення 29.06.2026 року поштового відправлення відповідачу 2 та відповідачу 3. Також, ухвала суду оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Відповідно до ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України
На виконання вимог вказаної ухвали суду представник позивача подав 22.06.2026 року через систему “Електронний суд” витребувані судом докази. Вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2026 року залишені без виконання відповідачем 3. Поважні причини неможливості надання витребуваних суду документів відповідачем 3 у строк визначений судом – суду не відомі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2026 року повторно зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_13 (відповідач 3) виконати вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2026 року та надати докази реєстрації/отримання ІНФОРМАЦІЯ_13 заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного; докази розгляду ІНФОРМАЦІЯ_13 заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного; докази прийняття рішення ІНФОРМАЦІЯ_13 за результатом розгляду заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного (в разі наявності); докази направлення ОСОБА_1 та його повноважному представнику Свистуну А.В. рішення, прийнятого ІНФОРМАЦІЯ_13 за наслідком розгляду заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного (в разі наявності); відзив на позов. Також, вказаною ухвалою суду зобов`язано відповідача 3 надати суду Положення про ІНФОРМАЦІЯ_13 , який затверджений наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 1) № 4663 від 25.12.2025 року та зобов`язати відповідача 1надати суду Положення про ІНФОРМАЦІЯ_13 , який затверджений наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4663 від 25.12.2025 року. та наказ № 4665 від 25.12.2025 року.
Вказана ухвала суду вручена всім сторонам по справі, що підтверджується довідками про доставку судової кореспонденції до електронного кабінету ЄСІТС позивача та відповідачів, а також повідомленнями про вручення 31.07.2026 року поштового відправлення відповідачу 2 та відповідачу 3, та 03.08.2026 року – відповідачу 1. Також, ухвала суду оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Відповідно до ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України
На виконання вимог вказаної ухвали суду представник відповідача 1 подав 05.08.2026 року через систему “Електронний суд” письмові пояснення щодо витребуваних судом доказів.
Вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2026 року по справі № 520/6290/26 залишились без виконання відповідачем 2 та відповідачем 3. Поважні причини неможливості надання витребуваних суду документів відповідачем 2 та 3 – суду не відомі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Справа розглядається з урахуванням днів перебування судді у відпустці.
13.01.2026 року позивач через свого повноважного представника ОСОБА_3 звернувся до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 з військового обліку, як військовозобов`язаного, так як 17.12.2020 року його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку і даний факт підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_1 да довідкою ВЛК від 17.12.2020 року.
В якості доказів вручення відповідачу 3 вказаної заяви представником позивача надано копію самої заяви від 13.01.2026 року з відміткою Фатєєва про її отримання 13.01.2026 року 
Будь-яких інших доказів на підтвердження направлення/реєстрації/вручення ІНФОРМАЦІЯ_2 заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного представником позивача не надано.
Як вбачається з матеріалів адміністративного позову та доказів, наданих представником позивача на підтвердження своєї правової позиції, адвокат Свистун А.В. неодноразово звертався з запитами до суб`єктів владних повноважень щодо громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ).
Так, листом № 5/ВОБ від 02.01.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_4 (відповідач 1) надано відповідь на запит № 16394 від 30.12.2025 року згідно якої повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки). Будь-яких документів, які б підтверджували факт проходження ним військово-лікарської комісії (медичного огляду), яке є підставою для виключення з військового обліку у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_7 немає. Повідомлено, що решта з запитуваної інформації відноситься до матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 42024222750000138 та не підлягає розголошенню в силу вимог ст. 222 КПК України та запропоновано звернутися до відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області для отримання необхідної інформації. 
Також, листом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 капітаном ОСОБА_4 вих. № 390 від 16.02.2026 року, представнику позивача - Свистун А.В. на його запит щодо ОСОБА_1 повідомлено, що вказаний громадянин перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки). Будь-яких документів, які б підтверджували факт проходження ним військово-лікарської комісії (медичного огляду) у розпорядженні відділу немає. Повідомлено, що решта з запитуваної інформації відноситься до матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 42024222750000138 та не підлягає розголошенню в силу вимог ст. 222 КПК України.
В матеріалах справи наявна довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_14 № 2412 від 17.12.2020 року згідно якої солдат ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) на підставі ст. 39а графи ІІ розкладу хвороб, Наказу МОУ № 402-2008р. визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Проаналізувавши викладені сторонами обставини, а також враховуючи доводи, якими представник позивача обґрунтовує свою правову позицію, зокрема, в уточненому адміністративному позові від 27.03.2026 року, суд дійшов висновку, що предмет спору охоплює питання розгляду ІНФОРМАЦІЯ_13 (відповідача 3) заяви адвоката Свистуна А.В., поданої в інтересах ОСОБА_1 від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного та, як наслідок неправомірними діями ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки) (відповідач 2) щодо повторного взяття позивача на військовий облік як військовозобов`язаного. Одночасно, позовні вимоги скеровані саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки), який, на думку представника позивача, є структурним підрозділом відповідача 1 по справі.
Щодо правової позиції представника позивача, які полягають у порушенні прав ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) за наслідком не розгляду ІНФОРМАЦІЯ_13 (відповідача 3) заяви ОСОБА_3 від 13.01.2026 року суд зазначає наступне.
Так, ч.1 статті 1 Закону України “Про звернення громадян” визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
В силу вимог ст. 3 Закону України “Про звернення громадян” під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Згідно із положеннями статті 5 Закону України “Про звернення громадян” звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Відповідно до статті 2, частини четвертої статті 9 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі; дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів із власної ініціативи.
Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі передбачає активну роль суду в адміністративному процесі, що відрізняє його від суто змагальної моделі судочинства. Коли у змагальному процесі суд обмежується оцінкою доводів і доказів, поданих сторонами, то в адміністративному судочинстві суд зобов`язаний забезпечити повне та всебічне з`ясування всіх обставин, необхідних для ухвалення справедливого та об`єктивного рішення.
Суд самостійно визначає коло обставин, які підлягають встановленню для правильного вирішення спору, не лише досліджує надані сторонами докази, а й оцінює їхню достовірність (стаття 75 КАС України) та достатність (стаття 76 КАС України).
Так, суд, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.02026 року витребував від позивача докази направлення/реєстрації/вручення ІНФОРМАЦІЯ_2 заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного.
Надана представником позивача на виконання вимоги ухвали суду від 19.06.2026 року копія заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року з відміткою «Фатєєва», датою 13.01.2026 року та поставленим підписом не є належним доказом направлення/надіслання/вручення суб`єкту владних повноважень чи його повноважному представнику відповідної письмової заяви від 13.01.2026 року. Вказане прізвище та підпис особи, проставлений 13.01.2026 року не дають змоги суду ідентифікувати особу, яка отримала звернення від 13.01.2026 року та встановити, що саме вона є уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо отримання вхідної кореспонденції.
Також, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та встановлення обставин щодо неналежного розгляду відповідачем 3 заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року, судом також витребувані від відповідача 3 докази реєстрації/отримання ІНФОРМАЦІЯ_13 заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного; докази розгляду ІНФОРМАЦІЯ_13 заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного; докази прийняття рішення ІНФОРМАЦІЯ_13 за результатом розгляду заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного (в разі наявності); докази направлення ОСОБА_1 та його повноважному представнику Свистуну А.В. рішення, прийнятого ІНФОРМАЦІЯ_13 за наслідком розгляду заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного (в разі наявності).
Станом на час вирішення справи, відповідачем 3 вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.02026 року залишились без виконання.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України “Про звернення громадян” звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Враховуючи вищевказані обставини, суд не вбачає порушення прав позивача щодо нерозгляду ІНФОРМАЦІЯ_13 заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з військового обліку, як військовозобов`язаного, оскільки представником позивача не надано належних доказів звернення до відповідача 3 з відповідною заявою, і як наслідок судом не встановлено обов`язку відповідача 3 розглянути вказане звернення та прийняти відповідне рішення. 
Посилання представника позивача, в обґрунтування своєї правової позиції, на Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 року по справі № 520/12742/25 судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем не заявленого самостійних позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.01.2026 року. Як вже було встановлено судом, предмет спору охоплює питання розгляду ІНФОРМАЦІЯ_13 (відповідача 3) заяви адвоката Свистуна А.В., однак не є самостійними матеріально – правовими вимогами до вказаної сторони по справі.
Щодо правової позиції позивача, яка полягає у тому, що ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки) (відповідач 2) є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 1) у зв`язку із чим позовні вимоги і скеровані саме до вказаного суб`єкта владних повноважень, суд зазначає наступне.
Поставною КМУ № 154 від 23.02.22 року затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (надалі – Положення), відповідно до якого Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони (ч. 1 Положення).
Відповідно до п. 3 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки очолюють керівники, які організовують діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються оперативному командуванню, в зоні відповідальності якого вони перебувають згідно з військово-адміністративним поділом території України.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.
Безпосереднє керівництво територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - Командування Сухопутних військ Збройних Сил, яке узгоджує основні питання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил та Міноборони.
Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки координується та спрямовується Міноборони.
Перевірка стану службової діяльності та мобілізаційної готовності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки проводиться в установленому законодавством порядку.
Пунктом 7 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.
Як вбачається з матеріалів справи та позиції, викладеної ІНФОРМАЦІЯ_13 (відповідачем 3) у відзиві на адміністративний позов, наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4663 від 25.12.2025 року затверджено Положення про ІНФОРМАЦІЯ_13 , відповідно до п. 2.9 якого відповідач 3 має структурні підрозділи, одним з яких є ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки) (відповідач 2).
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зняття та виключення громадян з військового обліку здійснюється у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. 
Системний аналіз зазначених положень у взаємозв`язку з Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, свідчить, що вчинення облікової дії щодо конкретної особи належить до компетенції відповідного районного (міського) ТЦК та СП, у якому ведеться її військовий облік та обліковуються відомості щодо такої особи. Порядок №1487 прямо пов`язує виключення (зняття) особи з персонального військового обліку з попереднім вчиненням відповідної облікової дії у районному (міському) ТЦК та СП. 
Так, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відповідальними особами за ведення Реєстру, до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру військовозобов`язаними.
За даними застосунку "Резерв+" до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 щодо взяття на облік 15.01.2025 року внесено саме ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки).
Таким чином, суд приходить до висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки), до компетенції якого належить ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, повинен був розглянути питання щодо внесення відомостей про виключенням ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та вчинити передбачену законом облікову дію чи приймати рішення за результатами розгляду відповідного звернення.
Поряд із цим, правовою підставою звернення до суду із даним позовом та похідними вимогами зобов`язального характеру є початковий неналежний розгляд заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року, яка була адресована саме начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Однак, як попередньо встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази як направлення/надіслання/вручення/отримання/реєстрації відповідачем 2 чи його повноважним представником відповідної письмової заяви адвоката Свистуна А.В. від 13.01.2026 року як того вимагає ЗУ «Про звернення громадян». Доказів того, що позивач чи його повноважний представник звертався до відповідача 1 чи відповідача 3 з відповідною заявою про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних за заявою від 13.01.2026 року матеріали справи також не містять. А відтак, суд не вбачає й обов`язків у вказаних суб`єктів владних повноважень обов`язку щодо вчинення облікових дій станом на час розгляду справи.
Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 щодо порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
У постанові Верховного Суду України від 23 травня 2017 року по справі № 800/541/16 зазначено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 10 січня 2019 року у справі №855/3/19, від 24 січня 2019 року у справі №808/5869/14, від 15 березня 2019 року у справі №815/3276/15, від 25 березня 2019 року у справі №806/5246/14, від 29 березня 2019 року у справі №826/17479/18.
При цьому таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи – позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у в постанові від 24.02.21 справа №607/8188/17, порушення вимог закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулась з позовом суб`єктивного матеріального права або законного інтересу на захист якого подано позов.
Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що при зверненні до суду із даним адміністративним позовом позивачем не доведено, що відповідачами порушені його права або інтереси, які підлягають судовому захисту у зв`язку із відсутність належних доказів вчинення ІНФОРМАЦІЯ_4 дій щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних та внесення про це відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та, як наслідок, заявлених похідних вимог про зобов`язання відповідача 2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних за заявою від 13.01.2026 року, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
При розгляду даної справи, суд враховує, що практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин); під час розгляду справи суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог.
Інші доводи, наведені позивачем в адміністративному позові, висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Близнюки) (відповідач 2), ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА