номер провадження справи 33/37/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07.07.2026 Справа № 908/942/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.
при секретарі судового засідання Мироненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/942/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЛКОНС» (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 8/18, ідентифікаційний код 44219564) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА КАР» (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 152в, ідентифікаційний код 45630523)
про стягнення 1622888,75 грн. та розірвання договору

за участю представників:
від позивача – Остахов В.П., довіреність від 01.04.2026;
від відповідача – не з`явився;  
СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАЛКОНС» з позовом до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА КАР», в якому просить:
1) розірвати договір поставки № 05/01-26/с від 05.01.2026, укладений сторонами;
2) стягнути з відповідача на користь позивача 1538000,00 грн. попередньої оплати, 63205,48 грн. пені, 6303,27 грн. – 3% річних, 15380,00 грн. інфляційних втрат, а всього – 1622888,75 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач прострочив зобов`язання з поставки попередньо оплаченого позивачем товару за договором поставки №05/01-26/с від 05.01.2026. У зв`язку з цим позивач вчинив дії щодо відмови від договору, повідомивши відповідача шляхом надіслання йому претензії та звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача попередньої оплати, пені, 3% річних, інфляційних втрат та розірвання договору.
Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 611, 615, 625, 651, 655, 662 - 664, 673, 692, 712, 772 Цивільного кодексу України.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/37/26, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.05.2026 о/об 11 год. 00 хв. Запропоновано позивачу надати письмові пояснення з приводу зазначених у позові обставин щодо звернення до відповідача з претензією, а саме: якими доказами підтверджується надсилання відповідачу претензії. 
Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивачу та його представнику 21.04.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Відповідач не має електронного кабінету. У зв`язку з цим копію ухвали суду про відкриття провадження у справі було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу його місцезнаходження згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також розміщено до його відома на сайті Господарського суду Запорізької області, що підтверджується роздруківкою з даного сайту від 22.04.2026.
13.05.2026 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 18.05.2026 задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні у справі № 908/942/26 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
13.05.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі на виконання ухвали суду. 
В судовому засіданні 19.05.2026 був присутній представник позивача здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.
Представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи додаткові письмові пояснення щодо зазначених у позові обставин звернення до відповідача з претензією, та доказів, якими підтверджується її направлення відповідачу, врахувати їх при прийнятті рішення у справі. Суд долучив дані письмові пояснення до матеріалів справи. 
Відповідач не направив свого представника в судове засідання, не повідомив причин неявки, не подав відзиву на позов.
Суд повідомив про те, що надіслана відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі повернулася до суду.
Представник позивача повідомив про те, що у позивача відсутній зв`язок з відповідачем.
Ухвалою суду від 19.05.2026, у зв`язку з першою неявкою відповідача, підготовче засідання відкладено на 09.06.2026 о 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.
Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивачу та його представнику 20.05.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Відповідач не має електронного кабінету. У зв`язку з цим копію ухвали суду було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу його місцезнаходження, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з рекомендованим повідомленням АТ «Укрпошта» копію ухвали суду повернуто 08.06.2026 з відміткою «адресат відсутній». Крім того, ухвалу суду розміщено до відома відповідача на офіційному сайті Господарського суду Запорізької області, що підтверджується роздруківкою з даного сайту від 22.05.2026.
В судовому засіданні 09.06.2026 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.
Відповідач не направив свого представника в судове засідання, не повідомив причин неявки.
Представник позивача заявив про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи, відсутність заяв чи клопотань та про можливість закриття підготовчого провадження.
Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті. 
Ухвалою суду від 09.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.07.2026 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.
В судовому засіданні 07.07.2026 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений ухвалою від 09.06.2026, яка повернулася до суду 01.07.2026 без вручення. Також копію даної ухвали було розміщено до відома відповідача 11.06.2025 на сайті Господарського суду Запорізької області.
Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. 
В судовому засіданні 07.07.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд 

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЛКОНС» (надалі – покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА КАР» (надалі – постачальник, відповідач) укладено договір поставки №05/01-26/с (надалі – договір). 
Відповідно до п. 1.1 договору покупець замовляє, оплачує та приймає, а постачальник здійснює поставку продукції (далі – продукція, товар) на умовах договору. 
Пунктом 2.2 договору визначено, що ціна продукції визначається у специфікаціях, рахунках та накладних, які є невід`ємною частиною договору. 
Згідно п. 3.2 договору покупець сплачує вартість товару на наступних умовах: передоплата – 100% вартості товару, визначної в рахунку-фактурі постачальника. 
Постачальником надав покупцю рахунок-фактуру №9 від 06.01.2026 на оплату товару (балка двотаврова L=1200 мм) на загальну суму 1538000,00 грн. з ПДВ.
На підставі цього рахунку покупцем сплачено суму 1035000,00 грн. платіжною інструкцією №1080 від 06.01.2026 та суму 503000,00 грн. платіжною інструкцією №1094 від 09.01.2026. Загальна сума передоплати, сплаченої покупцем на виконання умов договору, складає 1538000,00 грн. 
Пунктом 4.1 договору передбачено, що поставка продукції здійснюється протягом 14 робочих днів, з моменту отримання 100% попередньої оплати на умовах EXW, відповідно до правил «Інкотермс-2010». 
Отже, постачальник зобов`язаний був поставити продукцію покупцю до 29.01.2026 (14 робочих днів з дати повної оплати авансу). 
На день подання позову позивач не отримав попередньо оплачену ним продукцію, визначену в рахунку-фактурі. 
Відповідно до п. 6.1.1 договору у випадку прострочення поставки продукції більше ніж на 30 календарних днів покупець має право вимагати розірвання договору, повернення сплачених коштів (передоплати) та сплати штрафних санкцій. 
Пунктом 6.1 договору визначено, що за несвоєчасну поставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,2% від вартості несвоєчасно поставленої продукції, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення виконання зобов`язання, за кожен день прострочення. 
Згідно з п. 10.1.2 договору в разі порушення постачальником зобов`язання з поставки продукції або поставки продукції не в повному обсязі, визначного в п. 4.1 договору, більше ніж на 30 календарних днів, покупець має право вимагати розірвання договору та повернення сплачених коштів.
Таким чином, з 01.03.2026 (30 днів після 29.01.2026) покупець має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої передоплати.
Зобов`язання відповідача з поставки товару є простроченим з 29.01.2026. 
02.02.2026 позивачем було направлено вимогу до відповідача про розірвання договору та повернення сплачених коштів, яка залишилась без відповіді. 
Оскільки відповідач прострочив зобов`язання з поставки попередньо оплаченого позивачем товару за договором, позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом у даній справі, в якому просить:
1) розірвати договір поставки № 05/01-26/с від 05.01.2026, укладений сторонами;
2) стягнути з відповідача на користь позивача 1538000,00 грн. попередньої оплати, 63205,48 грн. пені, 6303,27 грн. – 3% річних, 15380,00 грн. інфляційних втрат, а всього – 1622888,75 грн.
Спірні правовідносини сторін є господарськими та виникли з договору поставки. 
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
За приписами ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст.693 Цивільного кодексу України).
Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором та сплатив відповідачу 100% передоплати. Відповідач, у свою чергу, не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки продукції позивачу. 
Факт невиконання прийнятих на себе договірних зобов`язань в частині поставки товару позивачу відповідачем не спростований. Докази повернення позивачу суми передоплати відповідачем не надані.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 
Пунктом 6.1 договору визначено, що за несвоєчасну поставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,2% від вартості несвоєчасно поставленої продукції, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення виконання зобов`язання, за кожен день прострочення. 
Оскільки відповідач не поставив товар позивачу протягом 14 робочих днів з дня отримання передоплати, як це передбачено п. 6.1 договору, він повинен сплатити на користь позивача пеню.
Позивач розрахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленої продукції (1538000,00 грн.) за кожен день прострочення за період з 30.01.2026 по 20.03.2026 (50 днів) в сумі 63205,48 грн. 
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, відповідач повинен сплатити позивачу 3% річних від простроченої заборгованості за кожен місяць прострочення внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання з повернення передоплати. 
Позивач розрахував 3% річних від суми боргу 1538000,00 грн. за період з 30.01.2026 по 20.03.2026 (50 днів) в розмірі 6303,27 грн. 
Верховний суд у складі Касаційного господарського суду в постанові № 910/14761/19 від 03.02.2021 вказав, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, нарахування інфляційних втрат за наступний період необхідно здійснювати позивачем з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01- 06/928/2012)
Позивач нарахував на суму боргу 1538000,00 грн. інфляційні втрати за лютий 2026 (враховано індекс інфляції 101,00%) в сумі 15380,00 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. 
За змістом ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частина перша статті 615 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України в разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. 
Відповідно до п. 6.1.1 договору у випадку прострочення поставки продукції більше ніж на 30 календарних днів покупець має право вимагати розірвання договору.
02.02.2026 позивачем було направлено вимогу до відповідача про розірвання договору та повернення сплачених коштів, яка залишилась без відповіді. 
З урахуванням наведеного, оскільки відповідач прострочив поставку товару більше ніж на 30 днів, позивач обґрунтовано вимагає розірвання договору.
Згідно з ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідач не надав доказів виконання зобов`язань з поставки товару позивачу у встановлений строк або доказів повернення позивачу коштів передоплати. 
Також відповідач не надав заперечень проти позову та розрахунку позовних вимог.
Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат визнаний судом обґрунтованим. 
Враховуючи викладене, суд ухвалив розірвати договір поставки № 05/01-26/с від 05.01.2026, укладений між сторонами, стягнути з відповідача на користь позивача 1538000,00 грн. попередньої оплати, 63205,48 грн. пені, 6303,27 грн. – 3% річних, 15380,00 грн. інфляційних втрат. 
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Позовна заява подана в 2026 році в системі «Електронний суд», містить немайнову вимогу та вимогу майнового характеру про стягнення 1622888,75 грн. 
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року в розмірі 3328,00 грн. 
Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, за розгляд немайнової вимоги належить до сплати судовий збір у розмірі: 3328,00 грн. х 0,8 = 2662,40 грн. 
За розгляд майнової вимоги про стягнення 1622888,75 грн. належить до сплати судовий збір у розмірі: 1622888,75 грн. х 1,5% х 0,8 = 19474,67 грн. 
Загалом судовий збір за розгляд позовних вимог у даній справі складає 22137,07 грн.
За розгляд позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 27672,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1197 від 10.04.2026 на суму 19557,00 грн. та платіжною інструкцією №1205 від 15.04.2026 на суму 8115,00 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 22137,07 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Переплата судового збору в сумі 5534,93 грн. може бути повернута позивачу з Державного бюджету України за клопотанням позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати договір поставки № 05/01-26/с від 05.01.2026, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА КАР» (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 152в, ідентифікаційний код 45630523) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЛКОНС» (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 8/18, ідентифікаційний код 44219564).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА КАР» (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 152в, ідентифікаційний код 45630523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЛКОНС» (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 8/18, ідентифікаційний код 44219564) 1538000,00 грн. (один мільйон п`ятсот тридцять вісім тисяч грн. 00 коп.) попередньої оплати, 63205,48 грн. (шістдесят три тисячі двісті п`ять грн. 45 коп.) пені, 6303,27 грн. (шість тисяч триста три грн. 27 коп.) – 3% річних, 15380,00 грн. (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят грн. 00 коп.) інфляційних втрат, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 22137,07 грн. (двадцять дві тисячі сто тридцять сім грн. 07 коп.).
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 17.07.2026.

Суддя М.В.Мірошниченко