ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 400/14214/23
адміністративне провадження № К/990/30866/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року (головуючий суддя - Малих О.В.)
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року (суддя доповідач - Яковлєв О.В., судді: Крусян А.В., Шевчук О.А.)
у справі № 400/14214/23
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
I. ПРОЦЕДУРА
1. У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 серпня 2019 року в сумі 4463,15 грн щомісяця, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 серпня 2019 року в сумі 4463,15 грн щомісяця, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
2. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі.
3. 14 грудня 2023 року від відповідача надійшла заява про закриття провадження, яка обґрунтована тим, що позивач вже звертався до суду з зазначеними позовними вимогами.
4. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року клопотання Військової частини НОМЕР_1 задоволено. Провадження у справі закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
5. Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
6. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року залишено без змін.
7. Не погодившись із ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
8. Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою позивача.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, оскільки позовні вимоги щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2019 року вже були предметом судового розгляду, за результатами якого винесено рішення у справі № 400/869/21 про відмову у задоволенні таких вимог, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду.
10. Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, зазначив, що в межах розгляду адміністративної справи № 400/869/21 перевірялось право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01 березня 2018 року по 04 серпня 2019 року. Так, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі № 400/869/21, відмовлено у здійсненні перерахунку індексації грошового забезпечення за відповідний період, яке у цій частині залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року.
11. При цьому, як вбачається зі змісту рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року, судом враховано положення пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. 
12. З іншого боку, позивач в цьому позові, посилаючись на положення пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, обґрунтовує протиправний характер бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виплати індексації грошового забезпечення за спірний період.
13. Тобто, як зазначив суд апеляційної інстанції, вимоги про нарахування і виплату індексації грошового забезпечення за спірний період, в тому числі з урахуванням положень пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, вже вирішено судами при розгляді адміністративної справи № 400/869/21.
14. При цьому, суд апеляційної інстанції послався на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 28 липня 2023 року (справа № 420/14964/22), від 29 листопада 2023 року (справа № 400/11123/21).
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
15. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме пункту 4 частини першої статті 238 КАС України щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.
16. Скаржник наголосив, що у справі № 460/4098/20 вирішувалось питання про право на нарахування і виплату індексації за період з 01 березня 2018 року по 25 жовтня 2019 року з урахуванням базового місяця індексації - березень 2018 року. Однак, суд не досліджував питання наявності права, розміру, механізму розрахунку щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078. У справі, що розглядається, предметом позову є саме питання наявності розрахунку фінансової щомісячної індексації грошового забезпечення та її розміру. Вказане не було, на думку скаржника, предметом правової оцінки судами у справі № 460/4098/20.
17. Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні. Відповідач зазначив, що вимога позивача про нарахування і виплату індексації грошового забезпечення за спірний період, в тому числі з урахуванням положень пункту 5 Порядку № 1078, вже вирішено судами при розгляді справи № 400/869/21.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.
19. Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеної в частині другій статті 328 КАС України (ухвала про закриття провадження у справі) та посилання скаржника на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
20. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки заявлені у межах вказаної справи позовні вимоги вже були вирішені судом у справі № 400/869/21.
21. Верховний Суд не погоджується із цим висновком з огляду на таке.
22. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
23. Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
24. Таким чином, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вказаних вище умов для закриття провадження у справі, що розглядається.
25. Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (постанова від 14 вересня 2021 року у справі № 909/243/18).
26. У свою чергу, підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки (постанова від 14 липня 2021 року в справі № 161/2823/19).
27. З матеріалів справи вбачається, що у справі № 400/869/21 судами вирішувалось питання проведення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за час проходження служби за період з 01 березня 2018 року по 03 серпня 2019 року, із врахуванням базового місяця - січень 2008 року. В задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
28. У справі, що розглядається, позивач просить, зокрема, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 серпня 2019 року у розмірі 4 463,15 грн, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
29. Абзацами 1-6 Порядку № 1078 (в редакції на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
30. У постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 року (справа № 400/3826/21), від 20 квітня 2023 року (справа № 320/8554/21), від 15 серпня 2023 року (справа № 520/1800/22) вказано, що в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
31. Також у вказаних рішеннях Верховний Суд вказав, що системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
32. Звертаючись до суду з позовом у цій справі, ОСОБА_1 наголошує, що з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2023 року розмір підвищення його доходу був меншим за суму індексації, а тому відповідач був зобов`язаний з 01 березня 2018 року виплачувати йому фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4 463,15 грн як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Тобто, у справі, що розглядається, позивач звертається до суду щодо свого порушеного права на виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 серпня 2019 року, оскільки у березні 2018 року було підвищення його доходу.
33. Отже, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що у справі № 400/869/21 судами не вирішувалося питання щодо наявності у позивача права на виплату індексації-різниці у спірний період.
34.  За таких обставин, висновки судів про те, що вимоги заявлені позивачем у цій справі вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі № 400/869/21 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими.
35. Отже, твердження судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, є безпідставними, оскільки у справі № 400/869/21 та у справі, що розглядається, різні предмети та підстави позову.
36. Резюмуючи, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що суди попередніх інстанцій не здійснили порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі № 400/869/21, не з`ясували ознаки тотожності між позовними вимогами у цих справах, незважаючи на те, що їх з`ясування є передумовою для закриття провадження в адміністративній справі з підстав встановлених пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України.
37. З огляду на наведене, вказані обставини виключають наявність підстав закриття провадження у справі, виходячи із вимог пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
38. Відтак, вимоги позивача в межах цієї позовної заяви, можуть бути заявлені окремим адміністративним позовом та повинні оцінюватися судами на предмет правомірності таких вимог.
39. За наведеного правового регулювання Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, залишеної в силі судом апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
40. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
41. Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
42. За таких обставин, з огляду на заявлені до суду касаційної інстанції вимоги, касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувані судові рішення - скасуванню, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
43. З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 353, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі № 400/14214/23 - скасувати.

Справу № 400/14214/23 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції - Миколаївського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
В.Е. Мацедонська
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду