СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року м. Харків Справа № 922/610/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.,
та представників учасників справи:
позивач – О.Г. Яковенко (в залі суду);
відповідач – не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" (вх.№1369Х/1-43) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.05.2026 (суддя Буракова А.М., повний текст рішення складено 04.06.2026) у справі №922/610/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс", м. Київ,
до Приватного акціонерного товариства "Балцем", м. Балаклія, Балаклійський район, Харківська область,
про стягнення 3763681,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Фінанс" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Балцем" про стягнення заборгованості за Договором поставки № 01-130/21 від 10.06.2021, Договором поставки № 01-131/21 від 10.06.2021 та Договором перевезення № 30/15-21 від 03.08.2021 на суму 3% річних у розмірі 228 963,43 грн.; інфляційні збитки у розмірі 1 472 260,65 грн.; штраф у розмірі 2 062 457,63 грн., на загальну суму 3 763 681,71 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати в справі зокрема, судовий збір в розмірі 45 164,19 гривень та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 50000,00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов Договору поставки № 01-131/21 від 10.06.2021 та Договору перевезення № 30/15-21 від 03.08.2021, які встановлені рішеннями суду: від 16.05.2023 у справі №922/1151/23 (набрало законної сили 06.06.2023); від 21.06.2023 у справі №922/1155/23 (набрало законної сили 25.07.2023); від 31.05.2023 у справі №922/182/23 (набрало законної сили 22.06.2023). Права вимоги за вказаними вище договорами були передані від ТОВ «ТД «БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ» до ТОВ «УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВ КОМПАНІЯ» за договором відступлення права вимоги №2 від 21.06.2023, яке в подальшому передало право вимоги до ТОВ "Енергетична компанія "Грін Енерджі" за договором відступлення права вимоги №130525-2 від 13.05.2025, яке в подальшому передало право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "УКРТЕХФІНАНС" за договором відступлення права вимоги №190525-2 від 19.05.2025, яке в подальшому передало право вимоги ТОВ "Гарант Фінанс" (позивач) за договором відступлення права вимоги №310725-2 від 31.07.2025.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.05.2026 у справі №922/610/26 у позові відмовлено.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Фінанс" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось 23.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
1. Відкрити апеляційне провадження у справі № 922/610/26. 
2. Задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ-ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 45910570; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 44а, оф. 740) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.05.2026 у справі № 922/610/26. 
3. Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 25.05.2026 у справі № 922/610/26 повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ-ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 45910570; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 44а, оф. 740) до Приватного акціонерного товариства «БАЛЦЕМ» (код ЄДРПОУ: 00293060; місцезнаходження: 64200, Харківська обл, Балаклійський р-н., м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3) про стягнення заборгованості за Договором поставки № 01-130/21 від 10.06.2021, Договором поставки № 01-131/21 від 10.06.2021 та Договором перевезення № 30/15-21 від 03.08.2021 на суму 3% річних у розмірі 228 963,43 грн (двісті двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 43 коп.); інфляційні збитки у розмірі 1 472 260,65 грн (один мільйон чотириста сімдесят дві тисячі двісті шістдесят гривень 65 коп.); штраф у розмірі 2 062 457,63 (два мільйони шістдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 63 коп.) на загальну суму 3 763 681,71 грн (три мільйони сімсот шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят одна гривня 71 коп.) задовольнити у повному обсязі. 
4. Здійснити розподіл судових витрат з урахуванням результатів розгляду апеляційної скарги. 
5. Надати у разі задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ-ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 45910570; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 44а, оф. 740) 5 днів для подання доказів понесення судових витрат в апеляційній інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про недоведеність права вимоги суперечать встановленим самим судом обставинам справи, оскільки у вказаних справах стягувалися і штрафні санкції, і інфляційні збитки, і 3% річних.
Вважає, що позивач має право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат та 50% штрафу за договорами №01-131/21 від 10.06.2021, № 01-130/21 від 10.06.2021 та №№30/15-21 від 03.08.2021 протягом усього часу існування обставин прострочення виконання грошового зобов`язання боржником, тобто до повного виконання грошового зобов`язання.
Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що Відповідач визнав позов у повному обсязі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2026 у справі №922/610/26 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Плахов О.В.
25.06.2026 від ТОВ "Гарант Фінанс" надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№7066), а саме ордеру на представництво інтересів.
01.07.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/610/26 (вх.7314).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до "12" серпня 2026 р. о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Попереджено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
В судове засідання 12.08.2026 з`явився представник позивача, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Відповідач не направив свого представника в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю відповідача.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього судовому засіданні представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про таке.
З матеріалів справи вбачається, що 10.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент", як покупцем, та Приватним акціонерним товариством "Балцем", як продавцем, укладено договір поставки цементу автомобільним транспортом № 01-130/21, за змістом якого продавець зобов`язався передати у власність покупця цемент, в асортименті, кількості та терміни, передбачені цим договором, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар на умовах та в порядку, визначених цим договором.
Також, 10.06.2021 року між Приватним акціонерним товариством "Балцем", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент", як покупцем, укладено договір поставки цементу № 01-131/21,за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця цемент, в асортименті, кількості та терміни, передбачені цим договором, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар на умовах та в порядку, визначених цим договором.
10.06.2023 ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” надіслало ПрАТ “Балцем” вимогу №1 щодо оплати штрафних санкцій за договорами № 01-130/21 від 10.06.2021 та № 01-131/21 від 10.06.2021.
ПрАТ “Балцем” була надано відповідь на Вимогу від 15.06.2026 в якій останній підтверджує суму зазначених штрафних санкцій на загальну суму 3 562 156,76 гривень нарахованих ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” в зв`язку з невиконанням Договору № 01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 р. і Договору № 01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 р., та зобов`язався її сплати в добровільному порядку на банківський рахунок ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” в строк до 30 грудня 2023 року.
Крім цього, 03.08.2021 року між Приватним акціонерним товариством "Балцем", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент", як перевізником було укладено договір №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.05.2023 року у справі №922/1151/23, яке набрало законної сили 06.06.2023 року стягнуто за Договором поставки цементу автомобільним транспортом № 01-130/21 з Приватного акціонерного товариства "Балцем" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент" 853942,34 грн. - заборгованості; 853,94 грн. - штрафних санкцій; 6193,50 грн. - судового збору.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.06.2023 року у справі №922/1155/23, яке набрало законної сили 25.07.2023 року стягнуто за договором поставки цементу № 01-131/21 з Приватного акціонерного товариства "Балцем" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент" 3270972,92грн. заборгованості, 3270,97грн. штрафних санкцій, 49113,66грн. судового збору.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 31.05.2023 року у справі №922/182/23, яке набрало законної сили 22.06.2023 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Балцем" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент" заборгованість з оплати послуг за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 30/15-21 від 03.08.2021 року у сумі 154 006,90 грн., пеню у сумі 6 797,63 грн., 3% річних у розмірі 6 407,01 грн., інфляційні збитки у розмірі 46 479,88 грн. та судовий збір у розмірі 3205,37 грн.
Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, рішеннями Господарського суду Харківської області у справах №922/1151/23, №922/1155/23 та №922/182/23, які набрали законної сили, встановлено факт існування між сторонами господарських правовідносин, факт порушення ПрАТ “БАЛЦЕМ” своїх договірних зобов`язань, а також розмір заборгованості, яка виникла за відповідними договорами.
ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” направив ПрАТ “БАЛЦЕМ” Вимогу №2 від 10.06.2023, щодо добровільної сплати штрафних санкцій та інших нарахувань, здійснених у зв`язку з невиконанням останнім зобов`язань за договорами №01-130/21 від 10.06.2021, №01-131/21 від 10.06.2021 та №30/15-21 від 03.08.2021. У зазначеній вимозі ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” послався на рішення Господарського суду Харківської області у справах №922/1151/23, №922/1155/23 та №922/182/23, якими було встановлено порушення ПрАТ “БАЛЦЕМ” договірних зобов`язань за вказаними договорами.
Згідно зі змістом вимоги просив ПрАТ “БАЛЦЕМ” до 30.06.2023 сплатити загальну суму 138 950,42 грн, до складу якої включено пеню, судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, а також 3 % річних та інфляційні втрати за договором №30/15-21. Зокрема, за договором №01-130/21 до сплати заявлено 13 675,88 грн, за договором №01-131/21 — 57 384,63 грн, а за договором №30/15-21 — 67 889,91 грн.
Листом ПрАТ “БАЛЦЕМ” за вих. №15/06-4 від 15.06.2023 надало ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” відповідь на вимогу №2 від 10.06.2023, в якому повідомило про отримання вимоги ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” щодо сплати 138 950,42 грн присуджених до стягнення за рішеннями Господарського суду Харківської області у справах №922/1151/23, №922/1155/23 та №922/182/23. Зазначило, що підтверджує загальну суму штрафних санкцій та витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті відповідно до вказаних судових рішень, у розмірі 138 950,42 грн, та повідомило про намір сплатити зазначену суму на банківський рахунок ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” у строк до 30 грудня 2023 року.
У подальшому, 21.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю “ТД “Балаклійський цемент” (надалі-кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Українська вантажна локомотивна компанія” (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 2.
Згідно п.1.1 Договору Кредитор відступає Новому Кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги виконання своїх зобов`язань по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, належне Кредиторові, за наступними договорами: 
- Договір №01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року, 
- Договір № 01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року,
- Договір №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року, що укладені між ПрАТ “БАЛЦЕМ” (Ідентифікаційний код 00293060) та ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” (Ідентифікаційний код 39062504).
Відповідно до п.1.2 Договору Новий Кредитор набуває право вимагати від Боржника - ПрАТ “БАЛЦЕМ” (ідентифікаційний код 00293060) виконання своїх зобов`язань по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Договору №01- 130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року: Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн, що складається з:
1.2.1. заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за Договором №01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року в сумі 780 987,12 грн., з яких: - 3% річних в розмірі 48 850,18 грн.; інфляційних збитків у розмірі 305 165,77 грн.; - штрафу 50% в розмірі 426 971, 17 грн.
1.2.2. заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за Договором №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року в сумі 2 974 792,13 грн., з яких: - 3% річних в розмірі 177 986,69 грн.; - суми інфляційних збитків у розмірі 1 161 318,98 грн.; - штрафу 50% в розмірі 1 635 486,46 грн.
1.2.3. заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за Договором №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року в сумі 7 902,46 грн., з яких: - 3% річних в розмірі 2 126,56 грн.; - суми інфляційних збитків у розмірі 5 775,90 грн. 1.3. 
За відступлення права вимоги за цим Договором від Кредитора Новому Кредитору оплата не передбачена. (п.1.3 Договору).
Боржнику було направлено повідомлення про відступлення права вимоги від 21.06.2023 за вих.№21/06/23 на яку 23.06.203 ПрАТ “БАЛЦЕМ” було надано відповідь, в якій останнє повідомило про отримання повідомлення щодо заміни кредитора та відсутність заперечень проти такої заміни.
У подальшому право вимоги на суму 3 763 681,71 грн неодноразово відступалося.
Так, 13.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Українська вантажна локомотивна компанія” (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Енергетична компанія “Грін Енержі” (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 130525-2.
У договорі сторони обумовили, наступне:
“Первинні договори” - Договір № 01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 р; Договір № 01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 р., Договір № 30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року, що укладені між ПрАТ “БАЛЦЕМ” (Ідентифікаційний код 00293060) та ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” (Ідентифікаційний код 39062504), Договір про відступлення права вимоги № 2 від 21 червня 2023 року між ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” (Ідентифікаційний код 39062504) та ТОВ “УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ” ( (Ідентифікаційний код 41427859).
“Заборгованість” - сума зобов`язань по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Первинних договорів Договору №01- 130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року; Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн.
Відповідно до п.2.1 Договору 130525-2 в порядку та на умовах, визначених Договором, Первісний кредитор відступає безоплатно Новому кредитору належні йому згідно Договору про відступлення права вимоги № 2 від 21 червня 2023 року Права Вимоги за Первинними договорами, а Новий кредитор заміняє Первісного кредитора як сторону у Первинних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за Первинними документами.
Згідно п.2.1.1 Договору 130525-2 Новий Кредитор набуває право вимагати від Боржника - ПРАТ “БАЛЦЕМ” (ідентифікаційний код 00293060) виконання своїх зобов`язань по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Договору №01- 130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року; Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн, що складається з:
1) заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за Договором №01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року в сумі 780 987,12 грн., з яких - 3% річних в розмірі 48 850,18 грн.; - інфляційних збитків у розмірі 305 165,77 грн.; - штрафу 50% в розмірі 426 971, 17 грн. 
2) заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за Договором №01- 131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року в сумі 2 974 792,13 грн., з яких: - 3% річних в розмірі 177 986,69 грн.; - суми інфляційних збитків у розмірі 1 161 318,98 грн.; - штрафу 50% в розмірі 1 635 486,46 грн 
3) заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат за Договором №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року в сумі 7 902,46 грн., з яких: - 3% річних в розмірі 2 126,56 грн.; - суми інфляційних збитків у розмірі 5 775,90 грн. 
З моменту укладення даного Договору, Первісний кредитор вважається таким, що відступив, а Новий кредитор таким, що набув Права Вимоги до Боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони за Первинними договорами. (п.2.3 Договору)
Після цього, 19.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Енергетична компанія “Грін Енержі”, як Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “УКРТЕХФІНАНС”, як Новим кредитором укладено договір відступлення права вимоги № 190525-2.
У договорі сторони обумовили, наступне:
“Первинні договора” – Договір № 01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 р; Договір № 01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021р., Договір № 30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року, що укладені між ПрАТ “БАЛЦЕМ” (Ідентифікаційний код 00293060) та ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” (Ідентифікаційний код 39062504), Договір про відступлення права вимоги № 2 від 21 червня 2023 року між ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” (Ідентифікаційний код 39062504) та ТОВ “УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ” ( (Ідентифікаційний код 41427859), Договір відступлення права вимоги №130525-2 від “ 13” травня 2025 р. між ТОВ “УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ”, (Ідентифікаційний код 41427859) та ТОВ “ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ “ГРІН ЕНЕРЖІ”, (Ідентифікаційний код 41789643).
“Заборгованість” - сума зобов`язань по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Первинних договорів Договору №01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року: Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн.
Відповідно до п.2.1 Договору 190525-2 Первісний кредитор відступає за плату Новому кредитору належні йому Права Вимоги за Первинними договорами, а Новий кредитор замінює Первісного кредитора як сторону у Первинних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за Первинними договорами. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору вартість Прав вимоги, що відступаються (відчужуються), впорядку та на умовах, передбачених Договором. При цьому Новий кредитор набуватиме статус правонаступника Первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому проваджені, пов`язаному з Правом вимоги.
В Дату відступлення Прав Вимоги у разі та після здійснення перерахування грошових коштів в повному обсязі в розмірі Вартості прав вимоги, Первісний кредитор вважається таким, що відступив, а Новий кредитор таким, що набув Права Вимоги до Боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони за Первинними договорами. (п.2.2 Договору).
Відповідно до п.3.1 Договору Вартість Прав Вимоги за Договором становить 370 110, 72 грн (триста сімдесят тисяч сто десять гривень сімдесят дві копійки) без ПДВ.
Згідно п.3.2 Договору Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору вартість Прав Вимоги, вказану в пункті 3.1. Договору, шляхом переказу коштів на рахунок Первісного кредитора НОМЕР_1 в АТ “АБ “РАДАБАНК” не пізніше 20 липня 2025 року.
На виконання умов Договору відступлення права вимоги № 190525-2 ТОВ “ФК “УКРТЕХФІНАНС” сплатило ТОВ “Енергетична компанія “Грін Енержі” грошові кошти на загальну суму 370 110,72 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 870 від 29.05.2025, № 886 від 09.06.2025, № 892 від 13.06.2025, № 895 від 18.06.2025, № 900 від 23.06.2025.
Надалі, 31.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “УКРТЕХФІНАНС”, як Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю “ГАРАНТ-ФІНАНС”, як Новим кредитором (надалі-Позивач) укладено договір відступлення права вимоги № 310725-2.
У договорі сторони обумовили, наступне:
“Первинні договора” – Договір № 01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 р; Договір № 01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021р., Договір № 30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року, що укладені між ПрАТ “БАЛЦЕМ” (Ідентифікаційний код 00293060) та ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” (Ідентифікаційний код 39062504), Договір про відступлення права вимоги № 2 від 21 червня 2023 року між ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” (Ідентифікаційний код 39062504) та ТОВ “УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ” ( (Ідентифікаційний код 41427859), Договір відступлення права вимоги №130525-2 від “ 13” травня 2025 р. між ТОВ “УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ”, (Ідентифікаційний код 41427859) та ТОВ “ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ “ГРІН ЕНЕРЖІ”, (Ідентифікаційний код 41789643), Договір відступлення права вимоги №190525-2 від “ 19” травня 2025 р. між ТОВ “ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ “ГРІН ЕНЕРЖІ”, (Ідентифікаційний код 41789643) та ТОВ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “УКРТЕХФІНАНС” (Ідентифікаційний код 42563968).
“Заборгованість” - сума зобов`язань по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Первинних договорів Договору №01- 130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року, Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн.
Відповідно до п.2.1 Договору 310725-2 Первісний кредитор відступає за плату Новому кредитору належні йому Права Вимоги за Первинними договорами в розмірі визначеному в Додатку 1 до Договору, а Новий кредитор заміняє Первісного кредитора як сторону у Первинних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за Первинними договорами. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору вартість Прав вимоги, що відступаються (відчужуються), впорядку та на умовах, передбачених Договором. При цьому Новий кредитор набуватиме статус правонаступника Первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому проваджені, пов`язаному з Правом вимоги.
Відступлення прав вимоги за цим Договором здійснюється без зміни складу, розміру та структури заборгованості, визначеної первинними договорами та відповідними судовими рішеннями.
В Дату відступлення Прав Вимоги у разі та після здійснення перерахування грошових коштів в повному обсязі в розмірі Вартості прав вимоги, Первісний кредитор вважається таким, що відступив, а Новий кредитор таким, що набув Права Вимоги до Боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони за Первинними договорами. (п.2.2 Договору).
Відповідно до п.3.1 Договору Вартість Прав Вимоги за Договором становить 375 500,00 грн (триста сімдесят п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) без ПДВ.
Згідно п.3.2 Договору Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору вартість Прав Вимоги, вказану в пункті 3.1. Договору, шляхом переказу коштів на рахунок Первісного кредитора НОМЕР_2 відкритий в АТ "УКРСИББАНК"не пізніше 20 серпня 2025 року.
За платіжною інструкцією №5 від 18.08.2025 позивачем на користь ТОВ “Фінансова компанія “УКРТЕХФІНАНС” перераховано 375 500,00 грн. При цьому, в графі “Призначення платежу” зазначено, як сплату за право вимоги згідно договору ВПВ №310725-1 від 31 липня 2025 року.
Листом ТОВ “ФК “УКРТЕХФІНАНС” за вих. №16/0126 від 16.01.2026, адресованому ТОВ “ГАРАНТ-ФІНАНС” зазначило, що ТОВ “ФК “УКРТЕХФІНАНС” отримало лист ТОВ “ГАРАНТ-ФІНАНС” за вих. №180825 від 18.08.2025 щодо зміни призначення платежу за платіжною операцією на суму 375 500,00 грн, здійсненою на користь ТОВ “ФК “УКРТЕХФІНАНС”.
У вказаному листі ТОВ “ФК “УКРТЕХФІНАНС підтвердило згоду на його уточнення та підтвердило, що правильним призначенням платежу слід вважати: “Сплата за право вимоги згідно договору ВПВ №310725-2 від 31 липня 2025 року, без ПДВ”.
Як зазначає Позивач, внаслідок укладення договорів відступлення права вимоги №2 від 21.06.2023, №130525-2 від 13.05.2025, №190525-2 від 19.05.2025 та №310725-2 від 31.07.2025 ТОВ “ГАРАНТ-ФІНАНС” набуло статусу правонаступника первісного кредитора – ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” – у правовідносинах, що виникли з договору поставки цементу автомобільним транспортом №01-130/21 від 10.06.2021, договору поставки цементу №01-131/21 від 10.06.2021 та договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом №30/15-21 від 03.08.2021.
Позивач вказує, що право вимоги, набуте ним у порядку правонаступництва, виникло у зв`язку з неналежним виконанням ПрАТ “БАЛЦЕМ” грошових зобов`язань за вказаними договорами та наявністю простроченої заборгованості, встановленої відповідними судовими рішеннями.
Посилаючись на положення пункту 6.3.1 договорів №01-130/21 від 10.06.2021, №01-131/21 від 10.06.2021, договору №30/15-21 від 03.08.2021, а також статті 625 Цивільного кодексу України, позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошових зобов`язань на суму основного боргу були нараховані 3 % річних, інфляційні втрати та штрафні санкції, право вимоги щодо стягнення яких у подальшому було відступлене на його користь.
За твердженням позивача, загальний розмір належних до стягнення з відповідача 3 % річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій становить 3763681,71 грн. 
У зв`язку з наведеним позивач вважає себе належним кредитором у спірних правовідносинах та просить суд стягнути з ПрАТ “БАЛЦЕМ” 3 % річних, інфляційні втрати та штрафні санкції у загальному розмірі 3 763 681,71 грн., що складаються:
1) заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за Договором №01-130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року в сумі 780 987,12 грн., з яких: - 3% річних в розмірі 48 850,18 грн.; - інфляційних збитків у розмірі 305 165,77 грн.; - штрафу 50% в розмірі 426 971, 17 грн. 
2) заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за Договором №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021року в сумі 2 974 792,13 грн., з яких: - 3% річних в розмірі 177 986,69 грн.; - суми інфляційних збитків у розмірі 1 161 318,98 грн.; - штрафу 50% в розмірі 1 635 486,46 грн. 
3) заборгованості по оплаті 3% річних, інфляційних втрат та штрафу за Договором №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року в сумі 7 902,46 грн., з яких: - 3% річних в розмірі 2 126,56 грн.; - суми інфляційних збитків у розмірі 5 775,90 грн.
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до господарського суд.
Відповідач заперечень проти позову не надав, натомість подав до суду заяву про визнання позову. Проте, суд першої інстанції ухвалою від 20.04.2026 відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову та ухвалив продовжити судовий розгляд.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що надані позивачем договори відступлення права не підтверджують належними та допустимими доказами існування у первісного кредитора станом на 21.06.2023 права вимоги до ПрАТ “БАЛЦЕМ” щодо сплати 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій у загальному розмірі 3 763 681,71 грн.
Суд зазначив, що додатки до Договору відступлення права вимоги №2 від 21.06.2023 підтверджують факт здійснення первісним кредитором відповідних нарахувань та погодження їх новим кредитором, однак самі по собі не підтверджують безспірного існування у боржника обов`язку зі сплати таких сум та не звільняють позивача від обов`язку доведення правових підстав виникнення відповідної вимоги.
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає про таке.
Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ст. 509, 510 ЦК України).
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 ЦК України).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора, така позиція викладена у п.30 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.06.2020 (у справі №910/1755/19).
Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України).
Звертаючись з позовом у цій справі, ТОВ "Гарант Фінанс" обґрунтовує свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №01-130/21 від 10.06.2021, Договору поставки №01-131/21 від 10.06.2021 та Договору перевезення №30/15-21 від 03.08.2021, укладеного між ПрАТ "Балцем" та ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ”, в частині своєчасної та повної сплати за поставлений товар та за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, яка стягнута з відповідача на користь ТОВ “ТД “БАЛАКЛІЙСЬКИЙ ЦЕМЕНТ” за рішеннями Господарського суду Харківської області у справах №922/1151/23, №922/1155/23 та №922/182/23, які набрали законної сили, встановлено факт існування між сторонами господарських правовідносин, факт порушення ПрАТ “БАЛЦЕМ” своїх договірних зобов`язань, а також розмір заборгованості, яка виникла за відповідними договорами.
ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” направив ПрАТ “БАЛЦЕМ” Вимогу №2 від 10.06.2023, щодо добровільної сплати штрафних санкцій та інших нарахувань, здійснених у зв`язку з невиконанням останнім зобов`язань за договорами №01-130/21 від 10.06.2021, №01-131/21 від 10.06.2021 та №30/15-21 від 03.08.2021. У зазначеній вимозі ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” послався на рішення Господарського суду Харківської області у справах №922/1151/23, №922/1155/23 та №922/182/23, якими було встановлено порушення ПрАТ “БАЛЦЕМ” договірних зобов`язань за вказаними договорами.
В подальшому, ТОВ “ТД “Балаклійський цемент” відступило свою право вимоги до ПрАТ “БАЛЦЕМ” щодо сплати 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Договору №01- 130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року: Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн Товариству з обмеженою відповідальністю “Українська вантажна локомотивна компанія” на підставі Договору про відступлення права вимоги №2 від 21.06.2023.
В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська вантажна локомотивна компанія” відступило свою право вимоги до ПрАТ “БАЛЦЕМ” щодо сплати 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Договору №01- 130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року: Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн Товариству з обмеженою відповідальністю “Енергетична компанія “Грін Енержі” на підставі Договору про відступлення права вимоги №130525-2 від 13.05.2025.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергетична компанія “Грін Енержі” відступило свою право вимоги до ПрАТ “БАЛЦЕМ” щодо сплати 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Договору №01- 130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року: Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн Товариству з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “УКРТЕХФІНАНС” на підставі Договору про відступлення права вимоги № 190525-2 від 19.05.2025.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “УКРТЕХФІНАНС” відступило свою право вимоги до ПрАТ “БАЛЦЕМ” щодо сплати 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за невиконання Договору №01- 130/21 поставки цементу автомобільним транспортом від 10 червня 2021 року; Договору №01-131/21 поставки цементу від 10 червня 2021 року: Договору №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 3 763 681,71 грн Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Фінанс" на підставі Договору про відступлення права вимоги №310725-2 від 31.07.2025.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлено до стягнення 3% річних, інфляційні втрати на штрафні санкції.
Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Крім того, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.
Колегія суддів зазначає, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.
Отже, наявність судового рішення чи факт відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання не свідчить про припинення зобов`язання, а тому наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права отримати передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України суми. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц, а також у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі №922/795/19.
Таким чином, Кредитор має право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат та 50% штрафу за прострочення поставки товару понад 60 днів (п. 6.3.1. договорів №01-131/21 від 10.06.2021, № 01-130/21 від 10.06.2021) протягом усього часу існування обставин прострочення виконання грошового зобов`язання боржником, тобто до повного виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.
Пунктом 6.3.1. Договорів №01-131/21 від 10.06.2021, № 01-130/21 від 10.06.2021 визначено, що Сторонами визначено, що у випадку порушення термінів поставки Товару більше ніж на 60 календарних днів, Покупець має право в позасудовому порядку вимагати від Продавця оплату штрафу у розмірі 50% від вартості непоставленого Товару шляхом надсилання відповідної вимоги Продавцю.
Сторони погодили, що Продавець компенсує Покупцю всі збитки, а також сплачує всі штрафні санкції (пеню, 3% річних та суму індексу інфляції (суми інфляційних збитків)) у випадку невиконаного ним зобов`язання з поставки Товару, при цьому Покупець має право в позасудовому порядку вимагати від Продавця оплату цих штрафних санкцій (пеню, 3% річних та суму індексу інфляції (суми інфляційних збитків), нараховану на суму невиконаного зобов`язання (непоставленого Товару) шляхом надсилання Продавцю відповідної вимоги (п. 6.14 Договору).
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вказав, що для вирішення цього спору визначальним є не лише встановлення факту укладення договорів відступлення права вимоги, а насамперед встановлення факту існування у первісного кредитора права вимоги до відповідача саме у тому обсязі, який був предметом подальшого відступлення.
З аналізу договорів відступлення права вимоги № 2 від 21 червня 2023 року, 130525-2 від “ 13” травня 2025, №190525-2 від “ 19” травня 2025, №310725-2 від “ 31” липня 2025 вбачається, що предметом відступлення була фіксована грошова вимога у сумі 3 763 681,71 грн, яка складається з 3 % річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, розрахованих первісним кредитором станом на 21.06.2023.
Суд першої інстанції вказав, що заявлені до стягнення суми 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, з яких складається позовна вимога у розмірі 3 763 681,71 грн, не були предметом судового розгляду та не встановлювалися рішеннями Господарського суду Харківської області у справах №922/1151/23, №922/1155/23 та №922/182/23.
До Договору відступлення права вимоги №2 від 21.06.2023 сторонами було підписано додатки, які містять розрахунки 3 % річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за договорами №01-130/21 від 10.06.2021, №01-131/21 від 10.06.2021 та №30/15-21 від 03.08.2021.
Місцевий суд виснував, що наведені додатки є складовою частиною договору відступлення права вимоги та відображають погоджену сторонами цесії обсяг прав, які передаються від первісного кредитора до нового кредитора.
За висновками місцевого суду, додатки до Договору відступлення права вимоги №2 від 21.06.2023 підтверджують факт здійснення первісним кредитором відповідних нарахувань та погодження їх новим кредитором, однак самі по собі не підтверджують безспірного існування у боржника обов`язку зі сплати таких сум та не звільняють позивача від обов`язку доведення правових підстав виникнення відповідної вимоги.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем договори відступлення права не підтверджують належними та допустимими доказами існування у первісного кредитора станом на 21.06.2023 права вимоги до ПрАТ “БАЛЦЕМ” щодо сплати 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій у загальному розмірі 3 763 681,71 грн.
Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає помилковими такі висновки суду першої інстанції.
Як вже зазначалось вище, факт порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати за відповідними договорами підтверджено судовими рішеннями у справах №922/1151/23, №922/1155/23 та №922/182/23. 
Ці обставини вірно встановлені судом першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що наведене зумовлює право кредитора нарахувати боржнику 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій відповідно до пунктів 6.3.1 та 6.14 Договорів 
Відповідний розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій здійснено первісним кредитором, який в подальшому відступив своє право вимоги.
Суд першої повинен був перевірити відповідні розрахунки заявлених позовних вимог, натоміть суд виснував про недоведеність існування права у первісного кредитора станом на 21.06.2023 права вимоги до ПрАТ “БАЛЦЕМ” щодо сплати 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій у загальному розмірі 3 763 681,71 грн., що не відповідає обставинами справи. 
Відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, колегія суддів встановила, що він відповідає умовам Договорів поставки № 01-130/21 від 10.06.2021, поставки № 01-131/21 від 10.06.2021 та Договору перевезення № 30/15-21 від 03.08.2021 та матеріалам справи, є арифметично правильним, а тому заявлена до стягнення сума підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, в ході здійснення апеляційного провадження у цій справі доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника є обґрунтовані і є такими, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з положеннями частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи усе вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування рішення Господарського суду Харківської області від 25.05.2026 у справі №922/610/26 з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Окремо колегія суддів зазначає про безпідставність посилань апелянта про те, першої інстанції начебто не надав належної оцінки тому факту, що відповідач визнав позов у повному обсязі.
Суд першої інстанції надав належну оцінку поданій до суду заяві відповідача про визнання позову, поданій Генеральним директором Приватного акціонерного товариства "Балцем" Максютою О.П., що знайшло своє відображення в ухвалі суду від 20.04.2026.
Позивачем відповідно до статті 255 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала не оскаржувалась. 
А відтак доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.
Позивач у позовній заяві просив стягнути 50000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).
Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Яковенко Оксаною Григорівною було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №19/12/2025 від 19.12.2025 року. На підставі зазначеного Договору було видано ордер: серія АХ № 1272263 від 25.12.2025 Адвокату Яковенко Оксані Григорівні.
Сторони у розділі 3 Договору визначили, що розмір гонорару, що належить до сплати СТОРОНІ 1, або надання правової допомоги безкоштовно визначається СТОРОНАМИ обопільно, з урахуванням Правил адвокатської етики, і положень Закону України «Про адвокатуру», і закріплюється у Додатку «Протокол визначення розміру гонорару», який є невід`ємною частиною Договору. Гонорар сплачується СТОРОНІ 1 на умовах та у порядку, передбаченому Додатком до Договору.
Сторони погодили Протокол визначення розмірі гонорару при розгляді справи в суді першої інстанції до Договору № 19/12/2025 від 19.12.2025 де узгодили розмір гонорару – 50000,00 грн (фіксований розмір).
Надання правничої допомоги в суді першої інстанції підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг №19/12/2025 від 19.12.2025 та детальним опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах справи №922/610/26, станом на 09.06.2026 на підтвердження понесення витрат.
Колегія суддів зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Доказів неспівмірності заявлених витрат відповідачем не надано.
У відповідності до положень ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази в їх сукупності є достатніми на підтвердження наявності підстав для відшкодування позивачу судом витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 50000,00 грн. за рахунок відповідача оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у постанові має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.
Керуючись статтями 129, 269, п. 2 ч.1 ст.275, п.3, 4 ч.1 статті 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 25.05.2026 у справі №922/610/26 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства “БАЛЦЕМ” (код ЄДРПОУ: 00293060; місцезнаходження: 64200, Харківська обл, Балаклійський р-н., м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ГАРАНТ-ФІНАНС” (код ЄДРПОУ: 45910570; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 44а, оф. 740) заборгованість Договором поставки № 01-130/21 від 10.06.2021, Договором поставки № 01-131/21 від 10.06.2021 та Договором перевезення № 30/15-21 від 03.08.2021 на суму 3% річних у розмірі 228963,43 грн; втрати від інфляції у розмірі 1472260,65 грн; штраф у розмірі 2062457,63 грн.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства “БАЛЦЕМ” (код ЄДРПОУ: 00293060; місцезнаходження: 64200, Харківська обл, Балаклійський р-н., м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ГАРАНТ-ФІНАНС” (код ЄДРПОУ: 45910570; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 44а, оф. 740) 45 164,18 грн судового збору за подання позовної заяви та 67 746,27 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства “БАЛЦЕМ” (код ЄДРПОУ: 00293060; місцезнаходження: 64200, Харківська обл, Балаклійський р-н., м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ГАРАНТ-ФІНАНС” (код ЄДРПОУ: 45910570; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 44а, оф. 740) 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.08.2026.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя С.Ч. Жельне 

Суддя О.В. Плахов