СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Харків Справа № 917/269/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Луценко» (вх.№9551 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Білицької селищної ради (вх.№1385П від 25.06.2026) на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2026 у справі №917/269/25 (м. Полтава, суддя Сірош Д.М., повне рішення складено 08.06.2026),
за позовом Білицької селищної ради, смт. Білики, Полтавський район, Полтавська область,
до Публічного акціонерного товариства «Луценко», с. Свічкареве, Полтавський район, Полтавська область,
про визнання недійсним рішення в частині та скасування державного акта., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області у справі №917/269/25 від 27.05.2026 в позові відмовлено.
За результатами розгляду апеляційної скарги Східним апеляційним господарським судом (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.) прийнято постанову від 27.08.2026, якою апеляційну скаргу Білицької селищної ради залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2026 у справі №917/269/25 залишено без змін.
Публічне акціонерне товариство «Луценко» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з заявою (вх.№9551 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд приєднати до матеріалів справи №917/269/25 докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційній інстанції, а саме: копію додаткової угоди № 1 від 16.07.2026, копію квитанції про оплату правничих послуг від 31.08.2026, платіжну інструкцію № @2PL646503 від 31.08.2026, копію звіту про виконану роботу (акт прийому-передачі наданих послуг) від 31.08.2026. Розглянути дану заяву та прийняти додаткову постанову в господарській справі №917/269/25 за апеляційною скаргою Білицької селищної ради на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2026 про стягнення з Білицької селищної ради витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. Розгляд даної заяви провести без участі відповідача та його представника. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.09.2026 для розгляду заяви у справі №917/269/25 визначено наступний склад суду: головуючий суддя-доповідач Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.
Згідно з частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2026 прийнято заяву Публічного акціонерного товариства «Луценко» про ухвалення додаткового рішення у справі №917/269/25 до провадження. Розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Луценко» про ухвалення додаткового рішення у справі №917/269/25 постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи. Запропоновано позивачу у строк до 09.09.2026 подати заперечення на заяву Публічного акціонерного товариства «Луценко» (вх.№9551 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення (у разі їх наявності).
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з частино 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
З урахуванням вищезазначених законодавчих положень, ухвала від 03.09.2026, якою було прийнято до провадження заяву про ухвалення додаткового рішення, вручена позивачу у справі в «Електронному кабінеті» системи «Електронний Суд» 04.09.2026.
Позивач, своїм процесуальним правом на подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не скористався. 
Розглянувши заяву про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення з огляду на наступне.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України докази розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, включає витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, що становлять гонорар адвоката за розгляд справи в апеляційній інстанції. Також відповідач зазначив, що на підтвердження понесених витрат надасть відповідні докази відповідно до вимог ГПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова апеляційного суду у даній справі за результатами розгляду апеляційної скарги Білицької селищної ради на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2026 у справі №917/269/25 прийнята 27.08.2026. Заява про ухвалення додаткового рішення подана до Східного апеляційного господарського суду через систему «Електронний Суд» 01.09.2026, тобто в межах встановленого законодавством строку. 
У заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що загальний розмір понесених Публічним акціонерним товариством «Луценко» витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи, становить 6 000,00 грн.
Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 
3) судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Луценко» та адвокатом - Дроменко Людмилою Василівною (надалі - Адвокат) підтверджуються Договором про надання правової допомоги (представництво інтересів у господарській справі) від 18.02.2025 №18 (надалі - договір) за умовами якого правова допомога полягає у представництві та захисті інтересів відповідача у справі №917/269/25представництво та захист інтересів у господарській справі №917/269/25 за позовом Білицької селищної ради до ПАТ «Луценко» про визнання частково недійсним рішення та скасування державного акта на право постійного користування землею.
Зміст доручення: представництво інтересів Клієнта у суді першої інстанції, а саме:
- підготовка до розгляду справи в суді (вивчення матеріалів справи; зібрання доказів;
підготовка відзиву на позов);
- представлення інтересів у Господарському суді Полтавської області (участь в судовому розгляді).
Повний обсяг наданих послуг може бути уточнений та визначається Адвокатом у звіті про надані послуги (пункт 1 Договору).
Пунктом 2 Договору визначено об`єм повноважень Адвоката: має право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим участи справи а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; користуватися всіма іншими правами, які надані стороні, яку Адвоката представляє, та визначені процесуальним законодавством України (за виключенням обмежень, встановлених даним договором). 3 метою виконання наданих повноважень Адвокат має право підписувати від імені Клієнта заяви (в т.ч. позовні, відзиви) та інші документи (звернення, листи, клопотання і т.д.) до всіх уповноважених державних органів, органів місцевого самоврядування, п.у.о. та суду. Обмеження повноважень: без обмежень.
Пунктом 3 Договору передбачено розмір гонорару (оплати):
Всього: 12 000 (дванадцять тисяч) грн.
Завдаток: 6000 (шість тисяч) грн.
Остаточний розрахунок: не пізніше дати останнього судового засідання в справі (підпункт 3.1. Договору).
Підпунктом 3.2. Договору унормовано, що за домовленістю Сторін розмір гонорару може бути збільшений.
Відповідно до підпункту 3.3. Гонорар вноситься Клієнтом в готівковій формі або безготівковій (за згодою Адвоката).
Згідно з підпунктом 3.4. Договору Клієнту роз?яснено Адвокатом (в усній формі) порядок формування розміру гонорару та фактори, що взяті при цьому (обсяг часу та роботи; ступінь важкості справи; обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень; необхідність виїзду у відрядження та інше).
Підпунктом 3.5. Договору передбачено, що грошові кошти, які надаються Адвокату Клієнтом, не призначені для будь-яких корупційних схем (передачі для інших учасників процесу та отримання неправомірної вигоди) а є гонораром Адвоката.
У разі відмови Клієнтом від послуг Адвоката (за будь-яких підстав) завдаток не повертається. У разі розірвання даного договору, Клієнт зобов?язаний оплатити Адвокату вартість фактично наданих ним послуг, у розмірі відповідно до розрахунку наданого Адвокатом. При цьому гонорар адвоката розраховується за години роботи та за окремі здійснені ним дії (ознайомлення з документами; підготовка документів, участь у судових засіданнях, зустрічі з іншими особами в інтересах клієнта та інше) (підпункт 3.6. Договору).
Підпунктом 3.7. Договору сторони погодили, що підписанням даного договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений із вартістю послуг (порядком формування гонорару) в тому числі у разі розірвання договору.
У разі зміни Клієнтом в процесі надання адвокатських послуг предмету та обсягу доручення, і якщо такі зміни вимагають від Адвоката додаткового часу, сторони зобов?язуються переглянути умови оплати змінених доручень, враховуючи час, який витрачений Адвокатом на підготовку до справи ( підпункт 3.8. Договору).
Відповідно до пункту 4 Договору Клієнт зобов?язаний надати Адвокату для здійснення правничої допомоги всю необхідну інформацію, яка йому відома та яка відноситься до питання, що вирішується, представити необхідні документи, речі та інші матеріали, які можуть бути в його розпорядженні та стосуватися вирішуваного питання.
У разі ненадання Клієнтом документів чи інформації, які вимагаються Адвокатом (т.ч. в усному порядку) строк надання допомоги може бути змінений Адвокатом в односторонньому порядку, або Адвокат мас право розірвати даний договір в односторонньому порядку за вибором Адвоката.
У випадку надання Клієнтом недостовірної та/ або неповної інформації та документів Адвокат не несе відповідальність за результати наданої правової допомоги на підставі таких даних/документів.
Пунктом 5. Договору сторонами узгоджено, що до гонорару Адвоката не включені та підлягають додатковій оплаті фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручення та судовий збір, у разі необхідності його сплати.
До фактичних витрат належать транспортні витрати на проїзд за межі м. Полтави, витрати на відрядження, витрати на оплату поштової кореспонденції, що здійснюється в межах підготовки до суду та підчас і після розгляду справи, сплата судового збору, проведення експертиз, отримання платних довідок, документів та ін., що необхідні для своєчасного та повного надання правової допомоги.
Фактичні витрати здійснюються Клієнтом безпосередньо, або за домовленістю між
Сторонами: оплачуються шляхом 100 % попередньої оплати чи відшкодуються Клієнтом Адвокату в 2-х денний термін з моменту здійснення таких витрат Адвокатом.
У разі недосягнення згоди щодо здійснення фактичних витрат Адвокат роз`яснює Клієнту можливі наслідки такої відмови та має право порушити питання щодо розірвання Даного договору (пункт 6 Договору).
Відповідно до пункту 7 Договору на день підписання Договору Сторони домовились про такі фактичні витрати: поштові витрати.
Клієнт попереджений Адвокатом про можливі ризики, пов?язані з результатом розгляду справи в суді (пункт 8 Договору).
Згідно з пунктом 9 Договору в інтересах клієнта також діє помічник адвоката - Сивокінь Ольга Сергіївна, яка має право: бути присутньою під час консультацій, під час проведення слідчих дій та в судових засіданнях, ознайомлюватися з матеріалами справи, знімати копії з документів по справі, подавати документи (заяви, клопотання, позови, пояснення тощо) виготовлені адвокатом в підрозділи правоохоронних та судових органів, до компетенції яких віднесено рестрацію таких документів, одержувати копії рішень, ухвал та інших документів.
Пунктом 10.Договору передбачено, що Клієнт має право в будь-який час і з будь-яких причин (або без їх пояснення) розірвати даний договір в односторонньому порядку. При цьому він подає адвокату письмову заяву про розірвання договору або/та сторони підписують угоду про розірвання договору.
Адвокат має право розірвати даний Договір в односторонньому порядку. повідомивши про це усно чи письмово Клієнта в наступних випадках: порушення строків та розмірів сплати гонорару; ненадання додаткових документів на вимогу Адвоката; наявність розбіжностей з Клієнтом шодо способів та засобів досягнення бажаного результату та щодо стратегії судового процесу; неможливість досягнення бажаного для Клієнта результату за наявних об?єктивних причин для цього та інше.
При достроковому розірванні даного Договору розрахунок з Адвокатом (в т.ч. питання щодо повернення гонорару) вирішується в порядку визначеному в п. 3.6. Договору.
Згідно з пунктом 11. Договору зміст даного договору та прийнятого доручення за ним може бути розголошений Адвокатом і останній звільняється від відповідальності за розголошення адвокатської таємниці у разі прийняття Клієнтом рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу в судовому порядку.
Договір набирає чинності з моменту внесення Клієнтом завдатку та діє до
виконання Сторонами своїх зобов?язань (пункт 12 Договору).
Договір укладено в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі Сторін (пункт 13 Договору).
Відповідно до пункту 14 Договору даний Договір може бути укладений наступним чином: сторони власноруч підписують даний договір, сканують та/або фотогрифують його з такими підписами та/або підписують за допомогою ЕЦП і направляють один одному засобами електронного зв?язку /через месенджери. Укладений Договір у такому порядку і таким чином є чинним та є підставою для надання Адвокатом правничої допомоги Клієнту.
Додаткового підписання такого договору з «мокрими» підписами не вимагається.
Договір підписаний Адвокатом Дроменко Людмилою Василівною та т.в.о. Голови правління Публічного акціонерного товариства «Луценко» В.Б. Паршиним та скріплений печатками сторін договору.
16.07.2026 між Клієнтом та Адвокатом укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги (представництво інтересів у господарській справі) від 18.02.2025 №18 (надалі - Додаткова угода №1), якою Сторони домовилися про збільшення обсягу правничої допомоги в рамках раніше укладеного договору №18 від « 18» лютого 2025 р. про надання правової допомоги (представництво інтересів у господарській справі), а саме:
Зміст доручення (додатковий):
Представництво інтересів Клієнта в Східному апеляційному господарському суді під час розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2026 у справі №917/269/25 (апеляційне провадження), в тому числі:
- підготовка та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу Білицької селищної ради на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2026 у справі №917/269/25;
- участь у судових засіданнях з розгляду справи; отримання судового рішення в справі.
Об?єм повноважень Адвоката залишається без змін.
Сторонами узгоджено, що оплата послуг адвоката (гонорар) за додатковий об?єм правничої допомоги (представництво інтересів у суді апеляційної інстанції) становить 6000 (шість тисяч) грн., які вносяться Клієнтом не пізніше 5 календарних днів після винесення постанови у справі.
Додаткова угода №1 підписана Адвокатом Дроменко Людмилою Василівною та т.в.о. Голови правління Публічного акціонерного товариства «Луценко» В.Б. Паршиним та скріплена печатками сторін договору.
Матеріали справи свідчать про те, що сторонами складено та підписано Звіт про виконану роботу (Акт прийому-передачі наданих послуг) від 31.08.2026 зі змісту якого вбачається, що станом на день підписання акту Адвокатом були надані (виконані) наступні правові послуги під час розгляду справи в апеляційній інстанції:
1. Липень 2026: ознайомлення з апеляційною скаргою Білицької селищної ради на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2026 у справі №917/269/25 (1 год.); Підготовка та подання заяви про участь у справі в режимі відеоконференції (1 год.); Підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу Білицької селишної ради на рішення Господарского суду Полтавської області від 27.05.2026 у справі № 917/269/25 (4 год.); Участь у судовому засіданні (1 год.).
2. Серпень 2026: участь у судовому засіданні (1 год.).
3. Серпень - вересень 2026: участь у судовому засіданні (1 год.); отримання копії рішення суду (1 год.).
Всього під час надання ПАТ «Луценко» професійної правничої допомоги Адвокатом витрачено орієнтовно 10 год. 00 хв.
Всього Адвокатом надано послуг на суму 6 000,00 грн, яка визначена сторонами в Договорі (Додатковій угоді №1), як фіксована сума гонорару. Дана сума коштів підлягає оплаті Клієнтом.
Вартість послуг розрахована відповідно до умов Договору про надання правової допомоги, «Вартості правових послуг (ставки мінімального розміру гонорару, що розраховується від розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня відповідного року (45%)», що доведені Клієнту під час підписання Договору.
Зі змісту вказаного Звіту (Акту прийому-передачі наданих послуг) вбачається, що Сторони підтверджують виконання (надання) Адвокатом послуг за Договором та оплату їх Клієнтом. 
Вказаний Звіт (Акт прийому-передачі наданих послуг) від 31.08.2026 підписаний сторонами без зауважень.
На підтвердження фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено платіжну інструкцію № @2L646503 від 31.08.2026, відповідно до якої відповідачем сплачено адвокату 6 000,00 грн за надані послуги.
Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
Як вже вказувалось вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом (аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої та апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22).
Проаналізувавши надані відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд зазначає, що факт її реального надання, обсяг, склад та зміст підтверджуються сукупністю належних і допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.
Правові підстави надання правничої допомоги та межі повноважень адвоката підтверджуються Договором про надання правової допомоги від 18.02.2025 № 18 та Додатковою угодою №1 від 16.07.2026.
Колегія суддів зазначає, що Договором про надання правової допомоги від 18.02.2025 № 18 та Додатковою угодою № 1 від 16.07.2026 узгоджено порядок обчислення та розмір винагороди адвоката. Відповідно до умов Додаткової угоди № 1 сторонами визначено фіксований розмір гонорару за представництво інтересів відповідача під час апеляційного розгляду справи в сумі 6 000,00 грн.
Факт безпосереднього надання правничої допомоги та виконання процесуальних дій підтверджуються поданим до суду відзивом на апеляційну скаргу, а також протоколами судових засідань, які засвідчують участь адвоката Дроменко Л.В. у судовому розгляді під час апеляційного перегляду даної справи.
Дійсність та реальність понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наявними у справі первинними документами, а саме: Звітом про виконану роботу від 31.08.2026, а також платіжною інструкцією від 31.08.2026 № @2PL646503 про фактичний переказ відповідачем на розрахунковий рахунок адвоката 6 000,00 грн. Усі виконані адвокатом роботи та надані послуги безпосередньо пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, були об`єктивно необхідними для ефективного захисту прав та законних інтересів відповідача й спрямовані на спростування доводів апеляційної скарги.
Здійснюючи оцінку заявлених до відшкодування витрат у розмірі 6 000,00 грн, апеляційний суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи, дійшов висновку про їх повну відповідність засадам реальності, обґрунтованості, співмірності та розумності, виходячи з того, що узгоджена сторонами сума гонорару є повністю співмірною зі складністю справи, обсягом виконаної адвокатом правової роботи, відповідає критеріям пропорційності щодо предмета спору та значення справи для сторін, а також не є завищеною чи надмірною.
Водночас, колегія суддів зауважує, що Білицька селищна рада своїм процесуальним правом на подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не скористалась, мотивованого клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому процесуальним законом, до суду не направила.
За таких обставин, з урахуванням залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, заява Публічного акціонерного товариства «Луценко» (вх.№9551 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню в повному обсязі.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Крім того, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 31.10.2026 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2026 №4928-IX).
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст. 244 ГПК України.
З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Заяву представника Публічного акціонерного товариства «Луценко» (вх.№9551 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
2. Стягнути з Білицької селищної ради (39220, Полтавська обл., Кобеляцький р-н, смт Білики, вул. Кобеляцька, 53-А, код ЄДРПОУ 21051585) на користь Публічного акціонерного товариства «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Свічкареве, код ЄДРПОУ 00412292) судові витрати на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем у суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп). 

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.В. Россолов 

Суддя О.І. Склярук