СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/29126/25

пр. № 2/759/4751/26
27 травня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., розглянувши без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРВІТ», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська Страхова Група» про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 28.11.2025 року звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРВІТ», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська Страхова Група» про відшкодування шкоди в порядку суброгації, яким просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку суброгації у розмірі 63149,50 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.09.2022 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПзІІ «Імперіал Тобако Юкрейн» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ.994235658.0047, яким був забезпечений транспортний засіб «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 .
За умовами договору страхова компанія взяла на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
21.09.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.11.2023 року у справі № 3/369/6851/23 ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження, ОСОБА_2 було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності.
ПрАТ «СК «ПЗУ України» на підставі страхового акту № 32459/2 була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 259202,80 грн. на користь ПзІІ «Імперіал ОСОБА_3 ».
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автотранспортного засобу «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 » була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» за полісом № 216548768 обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
ПАТ «СК «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 66451,90 грн. на користь позивача.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи в ДТП у розмірі 63149,50 грн. 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив.
22.12.2025 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив, яким просить відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом статті 1 Закону України « Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно із статтею 4 Закону страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.
За змістом статті 9 Закону страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Відповідно до пункту 3 статті 20 Закону при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Судом встановлено, що 15.09.2022 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПзІІ «Імперіал Тобако Юкрейн» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ.994235658.0047, яким був забезпечений транспортний засіб «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 .
За умовами договору страхова компанія взяла на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
21.09.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 .
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.11.2023 року у справі № 3/369/6851/23 ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження, ОСОБА_2 було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності.
21.09.2023 року ПзІІ «Імперіал Тобако Юкрейн» звернулось до позивача з заявою про настання випадку, що має ознаки страхового.
На підставі страхового акту № 32459/1 та № 32459/2 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було виплачено ПзІІ «Імперіал Тобако Юкрейн» страхове відшкодування у розмірі 259202,80 грн., про що свідчить платіжна інструкція в національній валюті від 29.09.2023 року та 20.10.2023 року.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автотранспортного засобу «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 » була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» за полісом № 216548768.
ПАТ «СК «УСГ» здійснила виплату ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 66451,90 грн. на користь позивача.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи в ДТП, на різницю між виплаченою потерпілій особі суму та отриманою від страховика відповідача, що становить 63149,50 грн., із розрахунку: 259202,80 грн. сума виплаченого страхового відшкодування/2 - 66451,90 грн. - сума виплаченого ПАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування. 
Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
З огляду на це та викладене вище обґрунтування, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 36 п. 36.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.
Відповідно до позиції Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється.
У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.
Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Позивач, як страховик потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування потерпілій особі, до нього перейшло право вимоги (в порядку суброгації) до завдавача шкоди у деліктному зобов`язані у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем.
Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, часткового відшкодування завданої позивачу шкоди страховиком цивільно-правової відповідальності винної особи в ДТП, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст.12-13,81,141,247,258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273,354 - 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРВІТ», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська Страхова Група» про відшкодування шкоди в порядку суброгації - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ( код ЄДРПОУ 20782312, місце знаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40) 63149 грн. 50 коп. страхового відшкодування в порядку суброгації та 2422 грн. 40 коп. судового збору, а всього 65571 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одну ) грн. 90 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя:     І.В. П`ятничук