Справа № 8/714/1/26
ЄУН: 714/1179/22

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" вересня 2026 р.         м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Козловської Л. Д.
секретар Постевка Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца Чернівецької області заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 04.10.2022 року по цивільній справі № 714/1179/22 за нововиявленими обставинами,- 
В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду від 04.10.2022 року по цивільній справі № 714/1179/22 за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04.10.2022 року було задоволено позовні вимоги позивача, відповідно до якого: шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 02.08.2010 року виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №10 – розірвано;
неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом із батьком – ОСОБА_1 , неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати разом з матір`ю - ОСОБА_2 ; встановлено факт , що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно виховує неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 самостійно виховує неповнолітню дитину – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, заявнику стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду справи.
В червні місяці 2026 року, заявник отримав письмового листа від колишньої дружини ОСОБА_2 , в якому було повідомлено про звернення до суду із судовим наказом про стягнення з заявника аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , номер справи :№714/1023/26.
Хоча за спільною домовленістю між подружжям та сторонами судового процесу, місце проживання та утримання спільних неповнолітніх дітей було чітко визначено письмовим договором нотаріально засвідченим, який знаходиться в матеріалах цивільної справи №714/1179/22 та у відповідності до якого: неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом із батьком на самостійному вихованні. 
Тому, заявник просить суд змінити рішення в частині встановлення юридичного факту, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_1 самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2026 року провадження по даній справі було відкрито та призначено судове засідання на 04.09.2026 року 
До суду надійшла заява від заявника, якою просить суд розглянути справу у його відсутності, подану заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
До суду через канцелярію надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , якою просить суд у зв`язку із перебуванням на лікарняному розглянути справу у її відсутності, та щодо задоволення позовних вимог не заперечує, та просить прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу.
Відповідно до ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Відповідно до ч.5 ст.423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пп.3-5, 7 своєї Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини; обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку; обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі №154/3029/14-ц висловила наступну правову позицію «Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді.
Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.»
Судом встановлено, що Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04.10.2022 року було задоволено позовні вимоги позивача, відповідно до якого: шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 02.08.2010 року виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №10 – розірвано; неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом із батьком – ОСОБА_1 , неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати разом з матір`ю - ОСОБА_2 ; встановлено факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно виховує неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 самостійно виховує неповнолітню дитину – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із статтею 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.
Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави- учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до статті 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Так, сторонами укладено Договір про визначення місця проживання дитини від 26.08.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б., яким встановлено, що за спільною згодою батьків дитини, сторін у цій справі, визначено місце проживання сина з батьком, а місце проживання доньки визначено за місцем проживання матері.
Тому, як було обумовлено сторонами нотаріальним договором від 26 серпня 2022 року заявник ОСОБА_1 повністю утримує та виховую свою неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а матір дитини виховує та утримує доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
.Відповідно до ч.1 статті 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Тому судом встановлено, що сторони, у позасудовому порядку, визначили місце проживання їх спільних неповнолітніх дітей із батьками, шляхом укладення між ними Договору про визначення місця проживання дітей та сумніву що син проживає із батьком а донька- з мамою у суду немає.
З огляду на те, що сторонами чітко була обумовлена умова виховання та утримання дітей які перебувають на одноособовому утриманні та вихованні батька та матері ще у 2022 році на підставі нотаріального договору та судового рішення, визначена обставина має значення для вирішення справи і є істотним для зміни рішення у даній справі так як на цій підставі виникла об`єктивна необхідність у юридичній фіксації зазначеного факту, стосовно утримання дітей без участі одного із батьків зокрема для належної реалізації прав дитини, оформлення соціальних прав та гарантій.
Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Крім того, судом встановлено, що станом на час ухвалення рішення від 04.10.2022 у справі №714/1179/22 суд не мав повної інформації стосовно утримання батьком сина та невиконання батьківських обов`язків матір`ю дитини та її відсутність інтересу до його навчання, стану здоровя та побуту. Лише після набрання рішенням законної сили, у процесі подальшого проживання дитини з батьком, ці обставини набрали сталого характеру. У даному випадку обставини самоусунення матері від виховання сина та фактичне виконання всіх батьківських обов`язків виключно батьком, а також необхідність юридичного підтвердження цього факту для реалізації батьком прав від імені дитини у медичних, освітніх, адміністративних структурах є такими, що мають істотне значення, входять до предмета доказування у справі, впливають на висновки суду щодо прав та обов`язків сторін і не могли бути повністю встановлені або передбачені на час ухвалення попереднього рішення.
Згідно з ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.Згідно приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).
За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, суд вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Приписами ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).
Враховуючи встановлені у справі нововиявлені обставини, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 04.10.2022 року по справі №714/1179/22 за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.3-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355, 423, 424, 429 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 04.10.2022 року по справі №714/1179/22 за нововиявленими обставинами задовольнити.
Змінити рішення в частині встановлення юридичного факту, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_2 самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а уразі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення. 
Повний текст рішення виготовлено 08.09.2026 року.

Суддя:        Козловська Л.Д.