Справа № 626/1414/26
Провадження № 1-кп/626/246/2026 

БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області

В И Р О К
Іменем України 
   
14 вересня 2026 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 12026221090000208 від 11.03.2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Красноград Харківської області, громадянки України, яка має середню освіту, працює адміністратором АЗС ПП «Маршал», заміжня, має двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 , 2019 року народження та ОСОБА_6 , 2021 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджена 10.12.2025 року Берестинським районним судом Харківської області за ч.1 ст.382 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень, який сплачено 18.12.2025 року - 
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Берестинського районного суду Харківської області від 11.08.2025 року в справі №626/2038/25 (провадження №3/626/584/2025) ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок в дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
10.12.2025 року ОСОБА_4 була засуджена Берестинським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 382 КК України із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знову скоїла умисний злочин за наступних обставин.
ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленою із вказаною постановою Берестинського районного суду Харківської області від 11.08.2025 року в справі №626/2038/25, діючи умисно, будучи особою, раніше засудженою за ч.1 ст.382 КК України, в порушення вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не виконала вказане судове рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами та 11 березня 2026 року о 07 год 59 хв. керувала транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Chery» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Харківська міста Берестин Харківської області та була зупинена працівниками ВРПП Берестинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин викладених у вироку визнала в повному обсязі та пояснила, що постановою Берестинського районного суду Харківської області від 11.08.2025 року її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 10.12.2025 року була засуджена вироком Берестинського районного суду Харківської області за ч.1 ст.382 КК України до покарання у вигляді штрафу, який сплатила у повному обсязі. 11.03.2026 року вранці керувала транспортним засобом «Chery» державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки їй було необхідно відвезти дітей до шкоди та дитячого садка. Під часу руху на автомобілі була зупинена працівниками поліції. Протиправність своїх дій усвідомлює, щиро кається у вчиненому. 
Крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку повністю підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.
Постановою Берестинського районного суду Харківської області від 11.08.2025 року у справі № 626/2038/25, яка набрала законної сили 21.08.2025 року, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (т.2 а.с.44-45).
Зі змісту постанови Берестинського районного суду Харківської області від 11.08.2025 року у справі № 626/2038/25 вбачається, що ОСОБА_4 була обізнана про розгляд судом справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
13.08.2025 року ОСОБА_4 сплатила штраф в розмірі 17000 гривень, накладений постановою Берестинського районного суду Харківської області від 11.08.2025 року у справі № 626/2038/25 (т.2 а.с.46).
Вироком Берестинського районного суду Харківської області від 10.12.2025 року ОСОБА_4 засуджена за ч.1 ст.382 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень (т.2 а.с.51-52).
18.12.2025 року ОСОБА_4 сплатила штраф в розмірі 8500 грн (т.2 а.с.53). 
Відповідно до протоколу огляду місця події від 11 березня 2026 року в період часу з 08 години 51 хвилину до 08 години 59 хвилин було оглянуто відкриту ділянку місцевості розташовану поблизу будинку № 40 по вул.Харківській в м.Берестин Харківської області, де було зупинено автомобіль марки «Chery» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 (т.2 а.с.6-7).
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце і знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, вина обвинуваченоої у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю дослідженими судом доказами і її дії кваліфікуються за ч.3 ст.382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею. 
При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч.3 ст.382 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка має двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , 2019 року народження та ОСОБА_6 , 2021 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; досудову доповідь, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства; обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання. 
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. 
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 за ч.3 ст.382 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Санкцією ч. 3 ст. 382 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Таким чином, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю є обов`язковим для призначення за вчинення вказаного злочину.
Статтею 55 КК України регулюється питання призначення як основного або додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, в т. ч. позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вказана стаття не обмежує коло і характер посад, а також видів діяльності, права обіймати які або займатися якими засуджений може бути позбавлений.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в Постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 сформулювала наступний правовий висновок: суд може призначити особі додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами (ст. 55 КК України) незалежно від того, чи мала вона водійське посвідчення на момент скоєння злочину. 
Таким чином, враховуючи те, що злочин, вчинений ОСОБА_4 полягає у невиконанні рішення суду щодо позбавлення її права керування транспортним засобом, обвинуваченій слід призначити обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання – щире каяття, особу обвинуваченої, її критичне ставлення до скоєного, яке свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання, зміст досудової доповіді, з якої вбачається, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у сукупності дає підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена і виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченої ст.75 КК України, звільнивши її від відбуття покарання з іспитовим строком, що на переконання суду, призведе до позитивних змін в її особистості та створить передумови до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. 
Запобіжний захід відносно обвинуваченої в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.
Керуючись ст.ст.368, 370,371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-  не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речовий доказ – оптичний диск DVD-R TM «HP» 4,7Gb в паперовому конверті – зберігати в матеріалах справи. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Берестинський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. 
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1