справа № 208/11426/25
№ провадження 1-кп/208/804/26

ВИРОК
Іменем України

18 серпня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 – в режимі ВКЗ
захисника ОСОБА_4 - в режимі ВКЗ
обвинуваченого ОСОБА_5 - в режимі ВКЗ
потерпілої ОСОБА_6 – в режимі ВКЗ
представника потерпілої ОСОБА_7 – в режимі ВКЗ 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025050000000517 від 25 липня 2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Байківці Тернопільської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, має малолітню дитину, дочку ОСОБА_8 , 2013 року народження, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командир міномета 3 мінометного розрахунку мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:

Молодший сержант ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, командир міномета 3 мінометного розрахунку мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14,16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. п.1.5, п.2.3 (підпункт «д») п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N?1306 від 10 жовтня 2001 року, приблизно о 18:20 годині, 25.07.2025 року, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI-PAJERO», європейський рєестраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по проїжджій частині автодороги сполученням «с.Гришине-м.Добропілля» з боку с. Гришине, проїжджаючи ділянку автодороги в районі будинку N?2 вул. Піонерська в с. Добропілля Покровського району Донецької області, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру для об?єктивного сприйняття дорожньої обстановки, не врахував дорожню обстановку, зокрема, наявність пішохода з велосипедом в руках на правому узбіччі по ходу його руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїжджої частини вправо по ходу свого руху, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов по правому краю вказаної проїжджої частини з велосипедом у попутному напрямку відносно руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.
Допущені молодшим сержантом ОСОБА_5 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 .
Кримінальна відповідальність передбачена ч.2 ст.286 КК України, а саме за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. 
Обвинувачений ОСОБА_5 в суді повністю визнав свою провину, і по суті обвинувачення надав пояснення, що 25 липня 2025 року їхав на транспортному засобі побратима в м.Добропілля. Керуючи транспортним засобом відволікся і не побачив чоловіка, який йшов в одному напрямку з ним. Зрозумів, що збив цього чоловіка, але не став зупинятися, бо злякався. Добровільно допомогу не надав, бо не має зараз доступу до свого рахунку, позов визнав в повному обсязі, зазначив, що розкаюється в своїх діях. 
Вина обвинуваченого, крім визнання її самим обвинуваченим, повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, порядок та об`єм яких визначений в порядку ч.ч.1 та 2 ст.349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 в суді дала показання, що від працівників поліції дізналася, що її чоловік ОСОБА_10 загинув в дорожньо-транспортній пригоді, очевидцем події вона не була. Поховання чоловіка вона проводила за власні кошти, підтримала цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, просила задовольнити, покарання просила визначити на розсуд суду. 
Дослідженими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 25 липня 2025 року, місцем події є автошлях с.Гришине – с.Добропілля в районі с.Добропілля Покровського району. На узбіччі дороги виявлено труп ОСОБА_9 , поряд з яким велосипед, особисті речі потерпілого. Додатком до протоколу є схема та фототаблиця.
Відповідно до висновку експерта № 160 за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження:  забита рана та садно тім?яно-потиличної області голови справа, садна чола зліва, носу, виличної області справа, зливні крововиливи в м?які покрови голови, крововиливи під м?які мозкові оболонки головного мозку в проекції тім?яних, потиличних долей та по базальній поверхні півкуль головного мозку; повний розрив міжхребцевого зчленування між 6 та 7 шийними хребцями зі зміщенням, ушкодженням оболонок спинного мозку, зливними крововиливами в м?які тканини шиї; синець задньої поверхні грудної клітки справа, садна в області попереку, передньої поверхні грудної клітки зліва з переходом на передню черевну стінку та лівий фланк живота, розтрощення м?яких тканин області попереку, розрив висхідного відділу дуги аорти над клапаном з кровотечою в порожнину серцевої сорочки (400мл крові) та ліву плевральну порожнину (1000мл крові), розрив міжребцевого зчленування на рівні 11-12 грудних хребців зі зміщенням, ушкодженням оболонок та речовини спинного мозку, повним розривом аорти на цьому рівні з кровотечою в заочеревиний простір, множинні розриви печінки з кровотечою в черевну порожнину (500мл крові); розриви правого клубово-крижового та лобкового зчленувань тазу з розходженням країв та кровотечою в жирову клітковину тазу; садна задньої поверхні лівого плеча, задньої поверхні правого ліктьового суглобу, рвана рана 3 пальця правої кисті; садно передньої поверхні лівого колінного суглобу, синець та розтрощення м?яких тканин задньої поверхні правої гомілки, багато-уламковий перелом правої малогомілкової кістки в нижній третині, косо-поперечний правої великогомілкової кістки в нижній третині.
Всі вище перелічені тілесні ушкодження утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті, в короткий проміжок часу, за механізмом удару та тертя від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу та дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної події, вказаній в даній постанові, які, згідно пункту 2.1.3 (к,м,п) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом N?б МОЗ України від 17.01.95р., мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному зв?язку з настанням смерті. Яких-небудь інших ушкоджень при експертизі його трупа не виявлено.
Причиною смерті гр. ОСОБА_9 , 1966р.н., стала тупа сполучена травма тіла з крововиливами під м?які мозкові оболонки головного мозку, розривами міжхребцевих зчленувань в шийному та грудному відділах, ушкодженням оболонок та речовини спинного мозку, розривами аорти в області висхідного відділу дуги аорти та в грудному відділі з кровотечою в порожнину серцевої сорочки (400мл крові) та ліву плевральну порожнину (1000мл крові), розривами печінки з кровотечою в черевну порожнину (500мл крові); розривами зчленувань тазу, переломами кісток правої гомілки, що ускладнилось гострою крововтратою. Смерть ОСОБА_9 настала за 12-16 годин до моменту дослідження його трупу в морзі (26.07.25 09.00) При судово-токсилогічному дослідженні крові і сечі від його трупу виявлений етиловий спирт у концентрації 0,93% у крові, 1,69% у сечі, що свідчить про те, що на момент смерті він знаходився в стані алкогольного сп`яніння легкого ступеня. 
Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 26 липня 2025 року оглянуто автомобіль марки «MITSUBISHI-PAJERO», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 який має аварійні пошкодження кузову. З частин транспортного засобу (ручки, кермо, тощо) зроблено змиви потожирової речовини. В подальшому транспортний засіб та змиви визнані речовими доказами. 
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26 липня 2025 року, проведеного зі свідком ОСОБА_11 , останній впізнав ОСОБА_5 як особу яка скоїла наїзд на пішохода, керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI».
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26 липня 2025 року, проведеного за участі ОСОБА_5 , який на той час мав статус підозрюваного, останній вказав на місце розташування пішохода, який в руках вів велосипед та рухався попереду, з ним ( ОСОБА_5 ) в попутному напрямку, вказав місце наїзду на пішоходу, що розташовано на узбіччі. Додатком до протоколу є схема та відеозапис зі слідчою дією. 
Відповідно до висновку експерта від 26 липня 2025 року № СЕ-19/105-25/10904-ІТ за результатами інженерно-транспортної експертизи, в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки «Mitsubishi-Pajero Mini» ОСОБА_5 , для забезпчеення безпеки дорожнього руху повинен був обирати таку швидкість свого руху, щоб при впливі на органи керування транспортного засобу (гальмова система, рульове керування) він мав змогу безпечно керувати транспортним засобом та постійно контролювати напрям і траєкторію його руху в межах обраної смуги руху, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. З технічної точки зору водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. Оскільки водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді діючи відповідно до вимог п.12.1 Правил, то його дії , що не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. 
Відповідно до висновку експерта від 25 серпня 2025 року № СЕ-19/105-25/11358-ІТ за результатами інженерно-транспортної експертизи, на момент початку розвитку події дорожньо-транспортної пригоди рульове керування та гальмова система автомобіля марки марки Mitsubishi Pajero (номерний знак НОМЕР_2 ) перебували в працездатному стані та могли виконувати покладені на них функції по керуванню транспортним засобом. Експертним оглядом будь-яких несправностей (наявність непрацездатного стану) або інших ушкоджень вузлів і агрегатів автомобіля, які могли б привести до мимовільної втрати курсової стійкості автомобіля, не встановлено. 
Зібрані по кримінальному провадженню докази є належними та допустимими у відповідності до статей 85,86 КПК України. 
Проаналізувавши докази в їх сукупності, достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що під час судового розгляду доведено, що обвинувачений, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого. 
Отже, судовим розглядом встановлена винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню. 
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують його особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання, не встановлені.
При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як необережний тяжкий злочин.
ОСОБА_5 несудимий, має постійне місце проживання, має малолітню дитину, проходить військову службу, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене, у вигляді позбавлення волі з застосуванням додаткового покарання – позбавленням права керувати транспортними засобами.
Судом не встановлено підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69,75 КК України.
До початку судового розгляду потерпілою заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування шкоди, спричиненої злочином. У відшкодування матеріальної шкоди, що становлять витрати на поховання її чоловіка ОСОБА_9 , потерпіла просила стягнути 19300 гривень. У відшкодування моральної шкоди потерпіла просила стягнути з обвинуваченого 800000 гривень, обґрунтовуючи свої позовні вимоги глибиною моральних переживань, спричинених загибеллю її чоловіка, характером та тяжкістю правопорушення, внаслідок якого настала смерть її чоловіка, незворотності наслідків події, принципами справедливості та еквівалентності компенсації моральної шкоди. 
Під час судового розгляду потерпіла підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити. 
Обвинувачений в суді позовні вимоги потерпілої визнав повністю, зазначивши, що буде виплачувати кошти за спричинену шкоду. 
З урахуванням позицій потерпілої та обвинуваченого, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 щодо відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням підлягають задоволенню з наступних підстав.
Суд враховує, що положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Відповідно до частини 1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Під час судового розгляду встановлено, що внаслідок дій обвинуваченого настала смерть ОСОБА_9 , чоловіка ОСОБА_6 .
Витрати на поховання становлять 19300 гривень, що підтверджується квитанціями, що долучені до позовної заяви.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що потерпілій спричинена матеріальна шкода на зазначену суму, яка підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з обвинуваченого.
Також підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої і моральна шкода. Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, які перебувають у причинному-наслідковому зв`язку зі смертю чоловіка потерпілої, останній спричинено моральну шкоду внаслідок душевних страждань яких вона зазнала внаслідок смерті близької людини. 
Смерть близьких людей спричиняє глибокі душевні страждання, і такі страждання носять тривалий характер, незворотність наслідків події поглиблює їх. Внаслідок смерті чоловіка, потерпіла вимушена була пристосовуватися до нових обставин.
А отже, суд приходить до висновку, враховуючи обставини справи, ступінь провини обвинуваченого, що розмір компенсації моральної шкоди, визначений потерпілою та який визнаний обвинуваченим в повному обсязі, є таким, що відповідає вимогам розумності, справедливості та виваженості. 
У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 5384,40 гривен (судові експертизи № СЕ-19/105-25/10904-ІТ від 26.07.2025 в сумі 2674,20 грн., № СЕ-19/105-25/11358-ІТ від 25.08.2025 в сумі 2674,20 грн., що проводилися Донецьким НДЕКЦ). 
Питання про речові докази вирішити у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України .
Застосований під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, а саме арешт автомобіля, застосований на підставі ухвали слідчого суді Заводського районного суду міста Кам`янського від 30 липня 2025 року, підлягає скасуванню у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України.
В зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання рішення суду, суд вважає за необхідне залишити йому до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підстави, передбачені ч.3 ст.377 КПК України для звільнення обвинуваченого з-під варти відсутні. 
Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 28 липня 2025 року до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 26 липня 2025 року ( часу затримання в порядку ст.208 КПК України) і з цього часу останній утримається під вартою, оскільки під час судового провадження до обвинуваченого застосований аналогічний запобіжний захід.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 , строк його попереднього ув`язнення з 26 липня 2025 року по день ухвалення вироку за правилами, що передбачені ч.1 цієї ж статті, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. 
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 18 серпня 2026 року, тобто з дня ухвалення вироку. 
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 19300 (дев`ятнадцять тисяч триста) гривень 00 копійок, у відшкодування моральної шкоди 800000 (вісімсот тисяч) гривень.
Після набрання вироком законної сили речові докази: автомобіль марки « Mitsubishi-Pajero» , європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути за належністю, змиви потожирової речовини з різних поверхонь транспортного засобу – знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 5384 (п`ять тисяч триста вісімдесят чотири) гривні 40 копійок. 
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 30 липня 2025 року. 
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_5 попередній запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. 
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 26 липня 2025 року по 17 серпня 2026 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1