Справа № 216/4309/26
провадження 2/216/3763/26

РІШЕННЯ
іменем України 
ЗАОЧНЕ
09 липня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Маланюка О.Я.,
за участю секретаря судового засідання – Агурейчевої А.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (надалі — Позивач) звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (надалі — Відповідач) заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 28.08.2023-100002227 від 02.09.2023 року в розмірі 6087,00 грн, що складається з: основного боргу (тіла кредиту) — 3500,00 грн та залишку прострочених відсотків — 2587,00 грн. Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат, пов`язаних з надсиланням стороні Відповідача позовної заяви у паперовій формі через поштову службу «Е-ПОСТ» у розмірі 116,58 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.09.2023 року між сторонами в електронній формі було укладено кредитний договір, на виконання умов якого Позивач перерахував Відповідачу грошові кошти у розмірі 3500,00 грн. Відповідач у встановлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 19.05.2026 року утворилась вищевказана заборгованість. Факт часткової сплати боргу Відповідачем у сумі 500,00 грн від 17.11.2023 року Позивач розцінює як визнання боргових зобов`язань.
Ухвалою суду від 02 червня 2026 року, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації, про судове засідання відповідач повідомлений шляхом направлення судової повістки-повідомлення на електронну пошту, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. 
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 02.09.2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено електронний Кредитний договір № 28.08.2023-100002227.
Перед укладенням правочину Відповідач пройшла процедуру електронної ідентифікації та верифікації через Систему BankID Національного банку України за допомогою свого обслуговуючого банку — АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», де було однозначно встановлено її особу, паспортні дані (ID-паспорт № НОМЕР_1 ), РНОКПП ( НОМЕР_2 ) та адресу реєстрації місця проживання ( АДРЕСА_1 ).
Укладення кредитного договору відбулося в інформаційно-комунікаційній системі Позивача відповідно до вимог спеціального законодавства. Відповідач заповнила заявку, ознайомилась із Додатком до анкети, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Пропозицією про укладення кредитного договору (офертою), після чого послідовно підписала кожну сторінку вказаних документів електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А687», отриманим у СМС-повідомленні на свій фінансовий номер телефону.
Згідно з погодженими умовами Заявки та Акцепту, які є невід`ємною частиною договору, Позичальнику надано фінансовий кредит у розмірі 3500,00 грн на строк 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту - 13.10.2023 року.
Процентна ставка встановлена як фіксована, незмінна протягом всього строку кредитування, у розмірі 2,1% за кожен день користування кредитом. Комісії за договором не встановлені.
Системний та текстовий аналіз документів, підписаних безпосередньо Відповідачем (Таблиця обчислення вартості кредиту, Заявка, Акцепт), свідчить про те, що дійсна воля сторін була спрямована на укладення договору строком на 42 дні (розділених на три періоди по 14 днів) із кінцевою датою виконання зобов`язань - 13.10.2023 року, що підтверджується також графіком платежів та загальною сумою витрат.
На виконання умов договору Позивач 02.09.2023 року здійснив безготівкове перерахування кредитних коштів у розмірі 3500,00 грн на картковий рахунок Відповідача міжнародної платіжної системи VISA № 444111*97 через платіжний сервіс LiqPay (АТ КБ «ПриватБанк»). 
Належність платіжного інструменту Відповідачу та успішність транзакції підтверджується Квитанцією LiqPay (ID операції: 2359751526) із цільовим призначенням: «Видача за договором №28.08.2023-100002227». Таким чином, Позивач виконав свої договірні зобов`язання повністю та належним чином.
З наданого Позивачем детального розрахунку заборгованості станом на 19.05.2026 року вбачається, що Відповідач кредитні кошти у встановлений строк (до 13.10.2023) не повернула. Після спливу строку кредитування, а саме 17.11.2023 року, Відповідач здійснила частковий платіж у розмірі 500,00 грн. Зазначені кошти на підставі черговості погашення вимог були правомірно зараховані Позивачем у рахунок залишку нарахованих договірних відсотків, у зв`язку з чим сума боргу за відсотками зменшилась і становить 2587,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (надалі — ЦК України), правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Розділом ІІ Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом направлення пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту). Статтею 12 цього Закону передбачено, що електронний правочин вважається підписаним, якщо стороною використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором, під яким розуміється алфавітно-цифрова послідовність, що надсилається на засіб зв`язку особи.
Положеннями ст. 525, 526 ЦК України закріплено принцип належного виконання зобов`язання відповідно до умов договору та вимог закону, а також недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. 
Згідно зі ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання у строк, встановлений договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Суд, аналізуючи правильність та межі нарахування відсотків за користування кредитом, застосовує обов`язковий до виконання правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Верховний Суд зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту. Досягнення сторонами згоди щодо продовження нарахування договірних відсотків поза межами строку кредитування матеріали справи не містять.
Як вбачається з потижневого розрахунку заборгованості, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» нараховувало Відповідачу договірні відсотки у розмірі 73,50 грн на день (3500 грн ? 2,1%) виключно за період з 02.09.2023 року по 13.10.2023 року включно, тобто рівно за 42 календарні дні, які складали договірний строк позики. Загальна сума нарахованих за цей період відсотків становить 3087,00 грн (42 дні ? 73,50 грн). Починаючи з 14.10.2023 року (день, наступний за датою повернення кредиту), нарахування договірних відсотків Позивачем було повністю припинено.
Суд зазначає, що такий обрахунок є арифметично точним, відповідає вимогам закону та принципу добросовісності фінансової установи. Оскільки Відповідач внесла 17.11.2023 року суму 500,00 грн, залишок боргу по відсотках правомірно зменшено до 2587,00 грн.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 3500,00 грн та відсотків у розмірі 2587,00 грн (всього 6087,00 грн) є обґрунтованими, підтвердженими належними первинними доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Позивач просить стягнути з Відповідача 116,58 грн витрат, пов`язаних з надсиланням паперової копії позовної заяви відповідачці через оператора ТОВ «Поштова служба «Е-ПОСТ», мотивуючи це нормами ч. 7 ст. 43 та ч. 1 ст. 177 ЦПК України.
Суд не погоджується з такою кваліфікацією витрат і вважає, що у задоволенні цієї вимоги слід відмовити з огляду на необґрунтованість та недоведеність.
Згідно зі статтями 133, 141 ЦПК України, до судових витрат відносяться судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на вчинення процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. Проте, суд вважає, що будь-які витрати кредитора, пов`язані з веденням справ, листуванням, внутрішнім адмініструванням або підготовкою позовних матеріалів, є елементом звичайної господарської та операційної діяльності фінансової установи. Ризики та витрати на врегулювання простроченої заборгованості закладаються у вартість фінансової послуги. 
Крім того, Позивач обрав спосіб подання позову в електронній формі через підсистему «Електронний суд», за що законодавець надав йому пільгу у вигляді зниженої ставки судового збору (коефіцієнт 0,8). Самостійне направлення копій документів паперовою поштою у такому випадку є процесуальним обов`язком ініціатора судового процесу, а не збитками, що підлягають безумовному відшкодуванню боржником. Крім, того, дана вимога позивача не вмотивована позовом. Позивачем не доведено наявності правових підстав для покладення цих операційних поштових витрат особисто на Відповідача, тому у стягненні 116,58 грн суд відмовляє.
Позивачем у позовній заяві та попередньому розрахунку зазначено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. Водночас представник Позивача повідомив, що відповідні докази понесення витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, оскільки за домовленістю сторін оплата здійснюється за результатом вирішення справи.
Питання про стягнення витрат на правничу допомогу в цьому рішенні судом не вирішується і може бути розглянуто окремо у разі подання Позивачем клопотання та відповідних доказів (договору, акта, платіжних документів) у встановлений законом 5-денний строк.
Позивачем при поданні електронного позову було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн (що відповідає встановленому законом мінімальному розміру для позовів майнового характеру в електронній формі).
Оскільки позовні вимоги майновий характеру (стягнення заборгованості у розмірі 6087,00 грн) задоволено на 100%, сплачений судовий збір на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача в повному обсязі, незалежно від відмови суду в задоволенні додаткової вимоги про відшкодування поштових витрат.
Керуючись ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 205, 525, 526, 534, 610, 612, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 175, 177, 258, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором № 28.08.2023-100002227 від 02.09.2023 року станом на 19.05.2026 року в загальному розмірі 6087 (шість тисяч вісімдесят сім) гривень 00 копійок, яка складається з: 3500,00 грн - заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 2587,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖиВЧИЙ ЦЕНТР» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
У задоволенні позовної вимоги ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з надсиланням поштових повідомлень у розмірі 116,58 грн - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.
Відомості про учасників справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.133А, код ЄДРПОУ 37356833;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 09.07.2026 року.

Суддя         О.Я.МАЛАНЮК