31.08.26
22-ц/812/1774/26
Провадження №22-ц/812/1774/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2026 року м. Миколаїв 
справа № 487/7573/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Шаманської Н.О.,
суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,
переглянувши в апеляційному порядку без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) цивільну справу 
за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»
до
ОСОБА_1 
про стягнення кредитної заборгованості
за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»
на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене суддею Чулуп О.С., 10 червня 2026 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту рішення не зазначена,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року ТОВ «ФК «Артеміда - Ф» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позову зазначало, що 23 листопада 2023 року ТОВ «Бі ЕлДжи Мікрофінанс» уклало з відповідачем кредитний договір № 4160661. Відповідно до договору ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» зобов`язалося надати та надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн зі строком користування коштами протягом 90 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування ним у наступному порядку: за 1 день користування кредитом 1,0000 %, з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,0000 %, з 16-го по 90-й день користування кредитом 3,5000 %. Термін оплати 21 лютого 2024 року.
Згідно касового чеку від 23 листопада 2023 року вбачається, що ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» перерахувало кошти в розмірі 5000 грн. згідно договору № 4160661.
26 березня 2024 року ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» уклало з ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» договір факторингу № 2603, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 4160661 від 23 листопада 2023 року.
Зі свого боку позичальник зобов`язання жодному з кредиторів не виконав, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість за кредитним договором, зокрема:
- заборгованість за кредитом 5000 грн,
- заборгованість за процентами за користування кредитом 13875 грн.
Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК «Артеміда -Ф» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4160661 від 23 листопада 2023 року, укладеному між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 у розмірі 18875 грн.
Крім того, просило стягнути з ОСОБА_1 7000 грн на правничу допомогу.
Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором № 4160661 від 23 листопада 2023 року в розмірі 18875 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000 грн, заборгованість за процентами в розмірі 13875 грн. та 2422 грн 40 коп судового збору.
У стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Артеміда – Ф», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні втрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Артеміда -Ф» витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови або , що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Враховуючи зазначені вище норми ЦПК України, представником позивача - адвокатом Бачинським О.М. у Центральний районний суд м. Миколаєва в додатках до позовної заяви додано: 
- ордер про надання правової допомоги. 
- копію договору про надання правничої допомоги. 
- розрахунок суми судових витрат (із Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги). 
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Однак, судом 1-ї повністю не враховано, ні подані позивачем докази, ні зміст таких, ні приписи ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 89, 95, 137, 141 ЦПК України. 
Крім того, ТОВ «Артеміда -Ф» просило стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесену в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Отже справа розглядалась судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 23 листопада 2023 року ТОВ «Бі ЕлДжи Мікрофінанс» уклало з відповідачем кредитний договір № 4160661. Відповідно до договору ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» зобов`язалося надати та надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн зі строком користування коштами протягом 90 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування ним у наступному порядку: за 1 день користування кредитом 1,0000 %, з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,0000 %, з 16-го по 90-й день користування кредитом 3,5000 %. Термін оплати 21 лютого 2024 року.
Згідно касового чеку від 23 листопада 2023 року вбачається, що ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» перерахувало кошти в розмірі 50000 грн. згідно договору № 4160661.
26 березня 2024 року ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» уклало з ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» договір факторингу № 2603, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 4160661 від 23 листопада 2023 року.
Зі свого боку позичальник зобов`язання жодному з кредиторів не виконав, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість за кредитним договором, зокрема:
- заборгованість за кредитом 5000 грн,
- заборгованість за процентами за користування кредитом 13875 грн.
Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК «Артеміда -Ф» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4160661 від 23 листопада 2023 року, укладеному між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 у розмірі 18875 грн.
Крім того, просило стягнути з ОСОБА_1 7000 грн на правничу допомогу.
Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором № 4160661 від 23 листопада 2023 року в розмірі 18875 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000 грн, заборгованість за процентами в розмірі 13875 грн. та 2422 грн 40 коп судового збору.
У стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу відмовлено.
Відмовляючи у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано платіжних документів (платіжного доручення, квитанції тощо), які підтверджують сплату позивачем коштів у розмірі 7000 грн.
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду. 
З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви ТОВ «ФК «Артеміда – Ф» на підтвердження витрат на правничу допомогу долучило:
-договір про надання правової допомоги № 251001-8Ш від 01 жовтня 2025 
року, укладений між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф»;
-розрахунок суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК 
«Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4160661 від 23 листопада 2023 року, в якому зазначено, що сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач складає 7000 грн. В дану суму включається: оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви; оплата послуг адвоката за збирання доказів, долучених до позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів в ході розгляду справи.
До апеляційної скарги адвокатом Бачинським О.М. долучено Акт № 1 приймання- передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги від 07 липня 2026 року, платіжну інструкцію від 08 липня 2026 року, згідно якої ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» сплатило на рахунок ФОП ОСОБА_2 7000 грн.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-V «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у справі яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.
Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами позитивного результату.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що стороною позивача в процесі розгляду справи судом першої інстанції, у відповідності до положень процесуального закону, надано достатньо доказів в підтвердження витрат на правничу допомогу, а враховуючи відсутність заперечень відповідача та задоволення вимоги по суті спору є підстави для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» 7000 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції слід зазначити наступне. 
В апеляційній скарзі представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, надану у суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн. На підтвердження понесених витрат надав наступні докази: 
-договір про надання правової допомоги № 20260617-32 від 17 червня 
2026 року, укладений між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф»;
-розрахунок суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК 
«Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4160661 від 23 листопада 2023 року, в якому зазначено, що сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач складає 3000 грн. В дану суму включається: оплата послуг адвоката за аналіз отриманого клієнтом рішення місцевого суду, судової практики, оплата послуг за підготовку апеляційної скарги, збирання доказів, долучених до апеляційної скарги.
Враховуючи нескладність справи, стадію судового розгляду, порядок здійснення апеляційного провадження, судову практику у спірних правовідносинах, ймовірний час, витраченим адвокатом на складення апеляційної скарги, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи співмірність вартості реальних послуг з правничої допомоги зі складністю справи, апеляційний суд вважає справедливим та пропорційним стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 2000 грн.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда -Ф» задовольнити.
Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2026 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда -Ф» ( ЄДРПОУ 42655697) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, понесену в суді першої інстанції у розмірі 7000 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда -Ф» ( ЄДРПОУ 42655697) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, понесену в суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.М.Базовкіна

Т.М.Кушнірова

Повний текст постанови складено 31 серпня 2026 року.