Справа № 355/1550/26 
Провадження № 2-о/355/65/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року  Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Верби Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівки цивільну справу №355/1550/26 за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області про встановлення факту народження дитини на тимчасовій окупованій території України,-

установив:

29.06.2026 року заявник звернулися до суду з даною заявою, посилаючись на те, що він,  ОСОБА_1 , є батьком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Генічеськ. 
Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення закордонного паспорту на дитину. 
У судове засідання заявник, який належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися. Надав суду в заяву, в якій вказав про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Баришівськиого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надали суду лист від 07.07.2026 року про розгляд справи без їхньої участі, проти заявлених вимог не заперечують.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 7 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Згідно ч. 1ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , актовий запис №110259950000100201002 виданого 99500001 Генічеського районного відділу запису актів громадянського стану Управління РАГС Херсонської області (а.с.2) ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , батьком якого записаний - ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 матір`ю – ОСОБА_3 . копії паспортів містяться в матеріалах справи (а.с.22-24,5,6 відповідно).
Із копії Талону №3 відомості акушерського стаціонару про новонародженого вбачається, що ОСОБА_3 (Скороход) – (адреса проживання:  АДРЕСА_1 ) – ІНФОРМАЦІЯ_3 об 11год. 02 хв. народила дитину чоловічої статі вагою 2кг 920г (ас.25). 
Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.
Відповідно дост.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
Згідно ч. 3ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.
Під час вирішення питання щодо оцінки доказів необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.
Згідно до п. 18Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 рокурішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.
Керуючись ст.ст.81,264,265,273,293,315-318 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області про встановлення факту народження дитини на тимчасовій окупованій території України, задовольнити повністю.
Встановити факт народження дитини чоловічої статі -  ОСОБА_2 , яка народилася в місті Генічеськ Херсонської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України. 
Вказати в актовому записі про народження, що батьком дитини є  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.
Рішення про встановлення факту народження підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського
районного суду       Т. В. Чальцева