ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

20 липня 2026 року	Справа №160/4409/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Прудника С.В. 	 	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 та відомостей про розшук ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 та відомостей про розшук ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити повідомлення органам Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що після формування військово-облікового документа засобами мобільного додатку «Резерв+» ним було виявлено внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про нібито порушення ним правил військового обліку, а саме запис: «Вас розшукує ТЦК. Порушення правил військового обліку», із зазначенням причини звернення до Національної поліції - «Не прибули за повісткою до ТЦК та СП» та дати звернення - 30.01.2026 року. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки відповідачем не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, не приймалося постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відсутні передбачені законом підстави для внесення до Єдиного державного реєстру відповідних негативних відомостей щодо порушення правил військового обліку та оголошення його у розшук. Зазначає, що внесення таких відомостей до Реєстру фактично створює для нього несприятливі правові наслідки, оскільки обмежує можливість належної реалізації прав та свідчить про застосування до нього заходів реагування без дотримання встановленої законом процедури. Крім того, позивач посилається на те, що відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, звернення територіального центру комплектування та соціальної підтримки до органів Національної поліції щодо доставлення особи можливе лише у разі наявності встановленого факту вчинення адміністративного правопорушення. Також позивач зазначає, що з моменту внесення інформації про його розшук минуло більше трьох місяців, у зв`язку з чим, на його думку, навіть у разі наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності сплив строк накладення адміністративного стягнення, визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З огляду на викладене позивач просить суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ним правил військового обліку та перебування у розшуку, зобов`язати відповідача виключити зазначені відомості з Реєстру, а також направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
26.02.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду передано адміністративну справу №160/4409/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії до Чечелівського районного суду міста Дніпра.
31.03.2026 року ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
15.05.2026 року справа №160/4409/26 надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 18.05.2026 року передана судді Пруднику С.В.
20.05.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 : інформацію про те, чи складалися протокол та постанова про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 ; інформацію про те, чи направлялася повістка до ОСОБА_1 та докази вручення або невручення; засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України усі письмові докази, які слугували підставою задля внесення відомостей відносно ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про взяття на військовий облік. Судом зобов`язано витребувані судом докази подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (inbox@adm.dp.court.gov.ua; inboxdoas@adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 12.06.2026 року. Судом попереджено ІНФОРМАЦІЯ_2 про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
04.06.2026 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а тому уповноважені здійснювати внесення, актуалізацію та обробку відомостей щодо військовозобов`язаних осіб у межах повноважень, визначених законодавством. Відповідач вказав, що відомості, які відображаються у мобільному застосунку «Резерв+», формуються на підставі інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а внесення відповідної інформації здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства у сфері військового обліку. Зазначив, що позивач як військовозобов`язаний зобов`язаний виконувати правила військового обліку, зокрема своєчасно прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а невиконання такого обов`язку є порушенням вимог законодавства про військовий обов`язок і військову службу. Відповідач послався на те, що внесення до Реєстру відомостей про порушення правил військового обліку не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, а є лише відображенням інформації про наявність облікових відомостей щодо можливого порушення військово-облікових правил та необхідність вжиття відповідних заходів реагування. Також відповідач зазначив, що звернення до органів Національної поліції щодо розшуку та доставлення військовозобов`язаних осіб здійснюється у порядку, передбаченому законодавством, зокрема Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487. Крім того, відповідач вказав, що позивачем не доведено порушення його прав, свобод чи законних інтересів унаслідок внесення відповідної інформації до Реєстру, а заявлені позовні вимоги фактично спрямовані на втручання у повноваження територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ведення військового обліку. З огляду на викладене відповідач вважає, що діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому підстави для визнання його дій протиправними та зобов`язання виключити відповідні відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні. Також відповідач просив суд, у разі необхідності, витребувати у позивача роздруківку військово-облікового документа із мобільного застосунку «Резерв+», сформовану після 23.04.2026 року, у формі та вигляді, які були надані позивачем до позовної заяви, з метою підтвердження обставин, викладених у відзиві. Крім того, відповідач просив суд закрити провадження у даній адміністративній справі, а також покласти судові витрати на позивача.
Щодо клопотання відповідача про витребування у позивача роздруківки військово-облікового документа із застосунку «Резерв+», сформованої після 23.04.2026 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи подають докази безпосередньо до суду. При цьому витребування доказів судом є процесуальною дією, яка застосовується у разі, якщо учасник справи не може самостійно надати відповідні докази, але такі докази мають значення для правильного вирішення спору.
Разом з тим, предметом розгляду у даній справі є правомірність дій відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення позивачем правил військового обліку та перебування у розшуку, а не актуальний стан відображення таких відомостей у мобільному застосунку «Резерв+» після певної дати.
Сам по собі військово-обліковий документ, сформований після 23.04.2026 року, не може підтвердити або спростувати правомірність дій відповідача, які є предметом оскарження у цій справі, оскільки оцінці підлягають обставини та правові підстави внесення спірних відомостей до Реєстру на момент вчинення відповідних дій.
Крім того, відповідачем не наведено обґрунтованих причин неможливості самостійного отримання таких відомостей або їх значення для встановлення обставин, які входять до предмета доказування у цій справі.
За таких обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування у позивача зазначеного доказу.
Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, зокрема, у випадках, коли справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства або якщо відсутній предмет спору.
Разом з тим, у даній справі позивачем оскаржуються конкретні дії суб`єкта владних повноважень щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку та розшук.
Наявність або відсутність підстав для таких дій, їх відповідність вимогам законодавства, а також питання щодо порушення прав позивача підлягають встановленню судом під час розгляду справи по суті, а не є підставою для закриття провадження.
Відповідачем не наведено обставин, які б свідчили про відсутність предмета спору або наявність інших передбачених статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для закриття провадження у справі.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотань відповідача про витребування доказів та закриття провадження у справі.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 як військовозобов`язаний.
17.02.2026 року у мобільному застосунку «Резерв+» було сформовано військово-обліковий документ позивача, в якому містилась інформація про «Порушення правил військового обліку», а також зазначено причину звернення до органів Національної поліції - «Не прибули за повісткою до ТЦК та СП».
У подальшому, 21.04.2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № R492833 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою позивача визнано винним у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.
Вказана постанова набрала законної сили 01.05.2026 року.
Вважаючи внесення зазначених відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів протиправним, оскільки на момент їх внесення позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності та не було прийнято відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до ч.8-9 ст. 5 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби Документ сформований в системі
безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до п.1 Положення Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Частиною 1 ст. 12 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів реєстр ведеться в електронній формі з єдиною централізованою базою даних, яка містить персональні та службові дані всіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ст. 9 цього ж Закону України призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру. За змістом ч.1 ст. 14 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Згідно ч. 6 ст. 5 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів органи адміністрування Реєстру: 1) здійснюють аналітичну обробку даних; 2) забезпечують взаємодію щодо ведення Реєстру, контролюють повноту, відповідність та своєчасність внесення інформації, наданої державними органами, контролюють виконання рішень Держателя та розпорядника Реєстру.
Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з ч. 1 та 3 ст. 22 Закону України № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Частиною 3 ст. 22 Закону України № 3543-XII передбачено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Суд зазначає, що позивач не був позбавлений права особисто звернутися до РТЦК за місцем проживання.
Поведінка позивача, щодо не з`явлення до територіального центру комплектування за місцем реєстрації є триваючою.
Позивачу відомо про порушення ним правил військового обліку, однак позивач не вчиняв жодних активних дій, не з`являвся особисто до територіального органу ТЦК задля усунення недоліків, які призвели до порушення ним правил військового обліку.
Відтак, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог.
При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав належну оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права та оцінки обставин фактичної дійсності.
Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.
Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.
У ході розгляду справи судом не відшукано судових актів, котрі б підлягали урахуванню згідно з ч.4 ст.78 КАС України або згідно з ч.5 ст.242 КАС України.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник