Справа № 127/13111/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" серпня 2026 р.
Літинський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Верещинської Я.С.,
за участі секретаря судового засідання Хижук Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Літин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позиція позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №30503 від 22.03.2025 у розмірі: 23800,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 22.03.2025 по 25.02.2026 , що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних) та Графіку платежів; 14000,00 грн штрафу за порушення умов кредитного договору, а також судові витрати у розмірі 2662,40 грн та 10000,00 грн витрат на правову допомогу.
Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №30503 від 22.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн, строком на 730 днів (до 22.03.2027), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «АБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). Кредитний договір підписаний 22.03.2025 о 09:36:05, шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 023837 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Починаючи з 11.04.2025, відповідач має обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов`язань не сплачує її. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 22.03.2025, порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 22.03.2025 по 25.02.2026, однак не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту відповідно до п.2.1.2, 2.1.6, 4.7 кредитного договору, ч.2 ст.1050 ЦК України, ч.4 ст.16 ЗУ «Про споживче кредитування». У зв`язку з порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 12.03.2026 становить: 23800,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 22.03.2025 по 25.02.2026, що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних) та Графіку платежів; 14000,00 грн - штраф за порушення умов кредитного договору.
Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що укладення відповідачем з позивачем договору №30503 від 22.03.2025 це право, а не обов`язок відповідача, яке було реалізовано на власний розсуд відповідачем, який є вільним у своєму виборі. При цьому відповідач не був обмежений ні у часі для ознайомлення з умовами кредитування, ні у часі для ознайомлення з самим договором. Також відповідач не обмежений у проведенні порівняльного аналізу кредитного договору, умов кредитування, які були у ТОВ «ФК «Процент» з іншими, які пропонуються різними небанківськими фінансовими установами або банками на ринку надання фінансових послуг, а саме кредитування. Окрім цього, звертає увагу відповідача на те, що будь-які зміни умов договору №30503 від 22.03.2025 не вносилися. Зауважує, що нарахування позивачем відсотків за договором №30503 від 22.03.2025 здійснювалось виключно за умовами договору та відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування». Вважає, що Закон про споживче кредитування є спеціальним законом, що регулює правовідносини споживчого кредитування, нараховані штрафи за невиконання умов кредитного договору підлягають сплаті відповідачем. Крім того, в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем.
Позиція відповідача
Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, у якому просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивача лише суму основного боргу (тіло кредиту), у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, штрафних санкцій та комісій просив відмовити повністю. Судові витрати просив розподілити пропорційно до задоволених вимог.
Відзив мотивований тим, що він вважає умови договору несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Повідомляє, що причиною утворення боргу стали саме непрозорі й неприйнятні умови кредитування, запропоновані мікрофінансовими організаціями. Аналіз загальної суми, яку позивач просить стягнути з нього, свідчить про те, що вона є непропорційною, завищеною, економічно необгрунтованою та утвореною переважно за рахунок надуманих, несправедливих штрафів, пені та відсотків. Нарахування таких сум є зловживанням правом з боку мікрофінансової установи. Це типова схема недобросовісного стягнення, при якій споживач, навіть після сплати кредиту з великим відсотком, залишається формальним боржником через приховані умови, непрозоре нарахування та складні «кабальні» формули. Також, послався на положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають звільнення боржника від відповідальності у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Рух справи в суді
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2026 цивільну справу передано за підсудністю до Літинського районного суду Вінницької області.
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 11.06.2026 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 05.08.2026 із викликом сторін.
Розгляд справи
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та відповіді на відзив просив розглянути справу за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Встановлені судом обставини
22.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №30503 (а.с.15-25), який укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
А саме, ОСОБА_1 електронним цифровим підписом, шляхом надсилання одноразового ідентифікатора 023837, Електронний підпис направлявся відповідачу 22.03.2025 о 09:35:58 год, шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений кредитному договорі та ІТС.
Також, ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту та графік платежів (а.с.20-25).
Згідно основних умов договору:
8.2. Підписуючи даний Договір, Позичальник засвідчує, що: 
8.2.1. до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Паспорту споживчого кредиту, Договору та Правилами, а також отримав від Товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Товариства, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання;
1.1. На умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 7000 гривень (сiм тисяч гривень 00 копійок) (далі – Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором;
1.2. Процентна ставка за користування Кредитом становить - 1.0% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365.00%) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та застосовується у межах строку визначеного в п. 1.3. Договору; 
1.3. Строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 730 днів, з сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору;
1.5. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ», які розміщені на Сайті https://procent.com.ua;
1.6. Товариство переказує суми Кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить Позичальникові. Переказ суми Кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс (фінансову установу, що здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків) або іншим способом;
1.8. Загальні витрати Позичальника за кредитом станом на дату укладення Договору складуть 51100.00 грн;
1.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає: 2686.54% річних;
1.10. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 58100.00 грн;
2.1 Товариство має право: 
2.1.1. вимагати від Позичальника повернення Кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; 
2.1.2. вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом у разі порушення умов цього Договору;
3.5. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству штраф: 
3.5.1. у розмірі 1120.00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; 
та 3.5.2. у розмірі 280.00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем ОСОБА_1 в сумі 7000,00 гривень підтверджується інформаційною довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» та інформацією Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (а.с.26,97-103).
Згідно детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №30503 від 22.03.2025 (а.с.27-31), ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 44800,00 грн, з яких: 7000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 23800,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 22.03.2025 по 25.02.2026; 14000,00 грн - штраф за порушення умов кредитного договору.
Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
З матеріалів справи слідує, що було укладено кредитний договір в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника.
Отже, підписавши угоду одноразовим електронним ідентифікатором ОСОБА_1 добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом.
З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
При цьому, відповідач не заперечує факту укладення 22.03.2025 кредитного договору із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» і не виконання своїх грошових зобов`язань.
Одночасно, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача перед позивачем становить 44800,00 грн, з яких: 7000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 23800,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 22.03.2025 по 25.02.2026; 14000,00 грн - штраф за порушення умов кредитного договору.
При цьому, позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 22.03.2025 по 25.02.2026 та штраф за порушення умов кредитного договору.
Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, жодним чином не спростовують наданого позивачем розрахунку заборгованості по відсотках, які передбачені умовами договору, не підвереджують неправомірність вимог позивача. Власного контррозрахунку, який спростував би суму заборгованості за основним зобов`язанням по відсотках відповідачем не надано.
Варто зауважити, що, відповідач достеменно знав про існування заборгованості, адже погоджував договір та паспорт кредиту, які ним порушено. Крім того, здійснював оформлення договору в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://procent.com.ua шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписуючи даний договір, засвідчив, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом Паспорту споживчого кредиту, Договору та Правилами, а також отримав від Товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Товариства, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Враховуючи зазначені норми права та надані суду докази, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати відсотків у строки, передбачені кредитним договором №30503 від 22.03.2025, щодо заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 22.03.2025 по 25.02.2026 в розмірі 23800,00 грн позивачем доведено.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).
Нарахування неустойки за прострочення за кредитним договором №30503 від 22.03.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» у розмірі 14000,00 грн здійснено після 24.02.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану.
Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 14000,00 грн задоволенню не підлягають.
Попри твердження представника позивача, положення ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені), підлягають застосуванню до даних правовідносин, оскільки мають переважну силу над ЗУ «Про споживче кредитування», на який посилається останній.
З огляду на викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» підлягають частковому задоволенню, а з  ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №30503 від 22.03.2025 у розмірі 23800,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 22.03.2025 по 25.02.2026.
Щодо судових витрат
 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, та згідно ч.1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2662,40 грн.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1676,32 грн (23800,00 грн х 2662,40 грн : 37800,00 грн). 
Крім того, згідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Частиною 4 цієї статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» надавалась правнича допомога адвокатом Руденком Костянтином Васильовичем.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано до суду: копію договору про надання юридичних послуг від 03.06.2024 (а.с.42); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2412 від 23.10.2018 (а.с.43); копію довіреності, виданої ТОВ «ФК «Процент» адвокату Руденку К.В. (а.с.43); копію акту приймання-передачі наданих послуг №103 від 26.01.2026 (а.с.44); копію платіжного доручення про сплату витрат на правову допомогу (а.с.45). 
Аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та їхньої вартості, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн є підтвердженими належними та допустимими доказами. 
Разом з тим, згідно п.5 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6296,29 грн (23800,00 грн х 10000,00 грн : 37800,00 грн) витрат на правову допомогу  пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.12, 81, 131, 137, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (код ЄДРПОУ 41466388, адреса 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4) заборгованість за кредитним договором №30503 від 22.03.2025 у розмірі 23800,00 грн (двадцять три тисячі вісімсот гривень 00 копійок) заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 22.03.2025 року по 25.02.2026.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (код ЄДРПОУ 41466388, адреса 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1676,32 грн (одна тисяча шістсот сімдесят шість гривень 32 копійки) та витрати на правову допомогу у розмірі 6296,29 грн (шість тисяч двісті дев`яносто шість гривень 29 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ», адреса: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4, код ЄДРПОУ 41466388.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя : Верещинська Я. С.