ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2026 Справа № 914/384/26 

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю. за участі секретаря судового засідання Леника Н.М.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укекспертдевелопмент», м. Дніпро,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСБ - Компані», м. Яворів, Львівська область,
про стягнення 560655,36 грн.

За участі представників:
від позивача: Протопоп Ю.А. – адвокат,
від відповідача: Дяківа В.Б. – адвокат.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укекспертдевелопмент», м. Дніпро, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСБ - Компані», м. Яворів, Львівська область, 560655,36 грн. передолати за товар.
Стислий виклад позиції позивача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перерахував відповідачу 560655,36 грн. передоплати за товар, який відповідач на день звернення позивача з позовом до суду так і не поставив йому.
Як на правову підставу своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст. 693 ЦК України, а також на норми ст.ст. 638, 641, 642, 712 ЦК України та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік». Крім цього, позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 2760,58 грн. інфляційних та 1237,42 грн. 3% річних.
Заперечення проти позову відповідача.
Відповідач у відзиві (том справи 1, а.с. 93-94) просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що видатковою накладною та податковою накладною, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, підтверджується факт поставки відповідачем позивачу на підставі Рахунку-фактури № СФ-0000128 від 29.07.2025 р. товару, який зазначено у цьому рахунку, вартістю 560655,36 грн.
Відповідь на відзив (том справи 1, а.с. 112-114).
Позивач факт поставки товару відповідачем заперечує, посилаючись на відсутність у нього товарно-транспортної накладної, а також заперечує факт підписання директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Укекспертдевелопмент», м. Дніпро, видаткової накладної та специфікації, які подані позивачем.
Позивач заперечує й факт видачі ним довіреності на отримання матеріальних цінностей від відповідача будь-якій іншій особі.
Додаткові пояснення відповідача (том справи 1, а.с. 172-176).
Відповідач повідомляє, що відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних 13.08.2025 р. він зареєстрував в ЄРПН податкову накладну від 30.07.2025 р. № 136, яка стосується господарської операції з позивачем на суму 560655,36 грн. (у тому числі ПДВ 93442,56 грн.).
Позивач подав податкову декларацію з ПДВ за липень 2025 р., відповідно до якої він включив до суми свого податкового кредиту за липень 2025 р. 93442,56 грн. ПДВ по господарській операції з відповідачем.
Позивач уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ щодо вказаної господарської операції станом на травень 2026 р. не подав.
Відповідач вважає, що дії позивача з реєстрації податкової декларації засвідчують волю позивача до настання відповідних правових наслідків. Відобразивши в податковому обліку товариства господарську операцію з відповідачем, уповноважена особа позивача вчинила юридично значимі дії на її схвалення.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Строк підготовчого провадження у справі продовжувався, судом поновлявся відповідачу строк на подання відзиву та витребовувалась інформація від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. В судовому засіданні судом оголошувались перерви з підстав, зазначених у наявних у матеріалах справи ухвалах суду.
Судом відмовлено у задоволенні клопотань позивача про призначення судових експертиз з підстав, зазначених у наявній у матеріалах справи ухвалі суду.
Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/384/26 до судового розгляду по суті.
Крім цього, судом задовольнялась заява позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Мотивувальна частина рішення.
Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування обставин, які свідчать про порушення відповідачем права позивача на повернення йому здійсненої передоплати за товар, який не було поставлено відповідачем. До предмета доказування сторони, яка має протилежний процесуальний інтерес у справі, належить доказування існування обставин, що спростовують факти, викладені у позовній заяві.
Вичерпний перелік доказів, якими сторони підтверджують існування обставин, що належать до предмету доказування у справі, зазначено ними в додатках до позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, пояснень та поданих суду клопотань і заяв.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Сторони визнають, що відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000128 від 29 липня 2025 р. на оплату 560655,36 грн., у тому числі 93442,56 грн. ПДВ, що становило вартість 384 рул. Супердифузійної мембрани ME BASIC EX. Копію цього рахунка-фактури позивач долучив в якості доказу до позовної заяви (том справи 1, а.с. 30).
Рахунок оплачено позивачем 11.08.2025 р., що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 794 (том справи 1, а.с. 31).
Наданою Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на виконання вимог ухвали суду інформацією від 07.05.2026 р. (том справи 1, а.с. 154-155) та засвідченою копією податкової декларації позивача з ПДВ з додатками за липень 2025 р. (том справи 1, 156-160) підтверджується той факт, що позивач 19.08.2025 р. подав до органу державної податкової служби податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2025 р. (том справи 1, а.с. 156-160). 
Згідно з Додатком 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період липень 2025 р., позивач включив до складу свого податкового кредиту за липень 2025 р. 93442,56 грн. ПДВ за операцією з придбання з податком на додану вартість, за якою сам позивач визначив постачальником особу з індивідуальним податковим номером 445025813335.
Наявною у матеріалах справи податковою накладною № 136 від 30.07.2025 р. (том справи 1, а.с. 98-99) та згаданою вище інформацією органу державної податкової служби (том справи 1, а.с. а.с. 154-155) підтверджується той факт, що індивідуальний податковий номер 445025813335 присвоєно відповідачу і постачальником за господарською операцією, яка включена відповідачем до складу податкового кредиту за липень 2025 р., був відповідач.
На день вирішення справи судом у матеріалах справи немає та позивачем суду не надані докази того, що він подав уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ та скоригував їх, у зв`язку з необхідністю виправлення самостійно виявлених помилок.
При цьому позивачем включено до складу податкового кредиту 93442,56 грн. ПДВ за господарською операцією з придбання товару від відповідача за звітний місяць - липень 2025 р. Тоді як відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Як стверджує позивач, кошти зараховано на рахунок відповідача у серпні (11.08.2025 р.) 2025 р. і такий факт підтверджується платіжною інструкцією № 794 (том справи 1, а.с. 31). Проте 30 липня 2025 р. датована підписана представниками сторін та скріплена їхніми печатками видаткова накладна № РН-0000135 (том 1, а.с. 146), яку відповідач долучив до матеріалів справи в якості доказу поставки позивачу 384 рул. Дифузійної мембрани ME BASIC EX вартістю 560655,36 грн., у тому числі 933442,56 грн. ПДВ.
У матеріалах справи немає та сторонами суду не подані докази того, що при поданні декларації з ПДВ з додатками за липень 2025 р. (том справи 1, 156-160) позивач порушив вимоги п. 44.1 ст. 44 ПК України та п. 6 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016 р. та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 р. за № 159/28289, і сформував показники податкової звітності з податку на додану вартість та податкового кредиту за липень 2025 р. на підставі даних, які не підтверджені документами, визначеними у абзаці 1 п. 44.1. ст. 44 ПК України.
Відповідно до частин 3 та 8 статті 19 ГК України, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, реєстрації податкової накладної та подання податкової декларації з ПДВ, обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.
Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами і доповненнями (далі – ПКУ) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПКУ.
Пунктом 6 розд. ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 із змінами і доповненнями визначено, що дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 ПК України).
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.
Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
Вказаний висновок суду відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у його постанові від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17.
Крім цього, в постанові від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19 (пункт 8.21) Об`єднана палата Касаційного господарського суду висловила правову позицію, згідно з якою, якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.
Позивач вчинив юридично значимі дії, зокрема включив до складу податкового кредиту липня 2025 року суму податку на додану вартість по податковій накладній від 13.08.2025 року № 136 (ПДВ 93442,56 грн.) за господарською операцією, де постачальником сам позивач визначив відповідача.
Позивач самостійно визначив дату виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг липнем 2025 р., тобто за першою подією, а саме за датою відвантаження йому товарів (30 липня 2025 р.).
Наведені докази та встановлені судом обставини, у їх сукупності, свідчать про вчинення позивачем юридично значимих дій (подання податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2025 р.) з прийняття товару вартістю 560655,36 грн. (у тому числі ПДВ 93442,56 грн.) від відповідача. Вказане унеможливлює задоволення судом позовних вимог.
Беручи до уваги встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, суд при вирішенні спору виходив також з того, що згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 193, ч. 1 ст. 202 ГК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір у справі та витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертдевелопмент» (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 2К, кв. 64, код ЄДРПОУ 43794519) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСБ - Компані» (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Левада, буд. 110, код ЄДРПОУ 44502582) відмовити повністю.
Судовий збір за розгляд позовної заяви покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрекспертдевелопмент» (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 2К, кв. 64, код ЄДРПОУ 43794519).
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
3. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 16.07.2026 р.
Суддя Бортник О.Ю.