ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6853/26 Справа № 192/937/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого – Городничої В.С.,
суддів – Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м.Дніпрі справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2026 року про повернення позову по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2026 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 1-2).
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2026 року позов ПрАТ «СГ «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, повернуто (а.с. 22-23).
Не погодившись з такою ухвалою, представник ПрАТ «СГ «ТАС» - Лазебна В.І.звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про її скасування та направлення справи до суду для продовження розгляду(а.с. 25-26).
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що справа є малозначною відповідно до закону, а тому представництво позивача у суді на підставі довіреності особою, не суперечить вимогам цивільного процесуального закону, суд дійшов помилкового висновку, що представником позивача у даній справі може бути тільки адвокат або особа, яка може представляти позивача відповідно до статуту, положення або трудового договору. 
Відповідач не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу місцевого суду скасувати, з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву ПрАТ «СГ «ТАС», суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності на вчинення зазначених дій, оскільки позов підписаний представником – Лазебною В.І. на підставі довіреності. Однак до матеріалів справи не долучено документів, що підтверджують вона є адвокатом чи її право діяти в порядку самопредставництва, зокрема, на підставі закону, статуту чи трудового договору (контракту), а додана до позову довіреність не засвідчує наявність у підписанта трудових відносин з позивачем, як і входження до кола саме трудових обов`язків підписанта здійснення самопредставництва позивача.
Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, повинна відповідати положенням, визначеним ст. 175, 177 ЦПК України.
Зокрема, частиною 2 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Згідно ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Цивільно-процесуальним законодавством визначено конкретні випадки, у яких представником у суді, крім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.
Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так ціна позову у цій справі становить 32 531,74 грн, що станом на 1 січня 2026 року не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн x 30 = 99 840 грн). Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до закону, а тому представництво позивача у суді на підставі довіреності особою, не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.
Пункт другий частини шостої ст. 19 ЦПК України передбачає, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дана справа є незначної складності, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин, що дає підстави вважати дану справу малозначною.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що представником позивача у даній справі може бути тільки адвокат або особа, яка може представляти позивача відповідно до статуту, положення або трудового договору (самопредставництво).
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що позовну заяву від імені ПрАТ «СГ «ТАС»подано Лазебною В.І., яка на підтвердження своїх повноважень надала довіреність №ГО-26/996 від 02.02.2026 року, враховуючи предмет позову, та те, що дана цивільна справа є малозначною в силу закону, що не виключає можливість представництва позивача у суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви особі, яка її подала.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.06.2024 року у справі №546/1283/23.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З наведеного вбачається, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 259, 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - задовольнити.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2026 року — скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «08» липня 2026 року.

Головуючий:         В.С.Городнича
Судді:        М.Ю.Петешенкова
О.М. Макаров