Справа № 727/3669/26 
Провадження № 2/727/1680/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Довженко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Филимонов Станіслав Ми-хайлович, до Комунального підприємства «Центр культури та дозвілля імені Тараса Шевченка», третя особа Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:
16 березня 2026 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність Комунального підприємства «Центр культури та дозвілля імені Тараса Шевченка», що полягає у ненаданні до Пенсійного фонду України заяв-розрахунків для надання страхових виплат за загальнообов`язко-вим державним соціальним страхуванням; зобов`язати відповідача подати до Пен-сійного фонду України заяви-розрахунки щодо перелічених у позові листків непраце-здатності та сплатити їй страхові виплати по тимчасовій непрацездатності; судові ви-трати покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала з відпо-відачем у трудових відносинах, працюючи на посаді головного бухгалтера на підставі наказу № 113-К від 29.09.2023. 27 листопада 2023 року вона захворіла та звернулася за медичною допомогою, у зв`язку з чим їй було сформовано електронний листок непра-цездатності № 10064279-2018890252-1, а в подальшому — ще вісім електронних лист-ків непрацездатності, якими охоплено період з 27.11.2023 по 31.01.2024.
Цього ж дня, 27 листопада 2023 року, наказом № 141-К позивачку звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.
Позивачка вказує, що всі сформовані листки непрацездатності розміщені на веб- порталі електронних послуг Пенсійного фонду України зі статусом «Готово до спла-ти», проте відповідач, проявляючи бездіяльність, не подав до Пенсійного фонду Укра-їни заяв-розрахунків для фінансування страхових виплат і не здійснив виплату допо-моги по тимчасовій непрацездатності. Крім того, зазначає, що листок непрацездатності серії АЦД № 942988 від 04.01.2024 (за період з 06.12.2023 по 11.12.2023) не внесено до електронного реєстру листків непрацездатності.
Відповідач подав до суду відзив, у якому проти задоволення позову запере-чував, посилаючись на наступне.
Наказом Комунального підприємства від 27.11.2023 позивачку звільнено із зай-маної посади за систематичне невиконання працівником без поважних причин обо-в`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудо-вого розпорядку. Цього ж дня о 14 год. 00 хв. ОСОБА_2 було викликано до ди-ректора підприємства для надання пояснень, від надання яких вона відмовилася.
Згідно з табелем обліку робочого часу 27.11.2023 позивачка відпрацювала 4 го-дини, за які при звільненні їй було виплачено відповідні кошти. Проте після повідом-лення про звільнення позивачка звернулася до сімейного лікаря та відкрила листок не-працездатності. Перший електронний листок непрацездатності ОСОБА_2 було відображено в кабінеті страхувальника лише 13 грудня 2023 року.
Посилаючись на роз`яснення Фонду соціального страхування України, викла-дені у листі від 10.09.2018 № 6-14/Н-1231з-1589, відповідач зазначає, що за відпра-цьований день роботодавець повинен нарахувати працівникові заробітну плату, а ли-сток непрацездатності підлягає оплаті з другого дня тимчасової непрацездатності. Ос-кільки наступного дня позивачка вже не була працівником підприємства, останнє не могло виплатити їй допомогу по тимчасовій непрацездатності, адже така допомога ви-плачується за календарні дні, а не за години.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, — Голов-не управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області — письмових пояс-нень по суті спору до суду не надала, направила заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі.
Ухвалою суду від 18 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального (спрощеного) позовного про-вадження; до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівець-кій області.
У судовому засіданні представник позивача, адвокат Филимонов С.М., позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. 
Представник відповідача, Ротар А.В., проти позову заперечував з підстав, наве-дених у відзиві.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з Комунальним підприєм-ством «Центр культури та дозвілля імені Тараса Шевченка», обіймаючи посаду голов-ного бухгалтера на підставі наказу № 113-К від 29.09.2023. Наказом № 141-К від 27.11. 2023 р. позивачку звільнено із займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Ця обставина сторонами не оспорюється.
27 листопада 2023 року, тобто у день звільнення, позивачці сформовано елек-тронний листок непрацездатності № 10064279-2018890252-1 (період з 27.11.2023 по 01.12.2023р.). У подальшому позивачці послідовно сформовано електронні листки не-працездатності, які без переривання охоплюють період з 27.11.2023 по 31.01.2024 року, а саме:
№ 10064279-2018890252-1 (27.11.2023—01.12.2023);
№ 10064279-2018890301-1 (02.12.2023—05.12.2023);
№ 10080888-2018917892-1 (12.12.2023—22.12.2023);
№ 10080888-2019167441-1 (23.12.2023—25.12.2023);
№ 10080888-2019242534-1 (26.12.2023—03.01.2024);
№ 10362185-2019435395-1 (04.01.2024—08.01.2024);
№ 10362185-2019525543-1 (09.01.2024—12.01.2024);
№ 10487327-2019678250-1 (13.01.2024—15.01.2024);
№ 10487327-2019775865-1 (16.01.2024—31.01.2024).
Причиною непрацездатності в усіх зазначених листках визначено тимчасову непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов`язаних з нещасним ви-падком на виробництві; категорія медичного висновку — захворювання або травма за-гального характеру; страхувальником зазначено Комунальне підприємство «Центр культури та дозвілля імені Тараса Шевченка» (ЄДРПОУ 02221113). Статус усіх пере-лічених листків непрацездатності — «Готово до сплати».
Судом встановлено, що відповідач заяв-розрахунків для фінансування страхо-вих виплат щодо зазначених листків непрацездатності до Головного управління Пен-сійного фонду України в Чернівецькій області не подавав, допомогу по тимчасовій не-працездатності позивачці не нараховував і не виплачував. Ці обставини відповідач не спростував; у відзиві він фактично підтверджує, що виплату не здійснював, обґрунто-вуючи це відсутністю, на його думку, правових підстав для неї.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій обла-сті № 2400-2612-8/13793 від 29.03.2024 відповідача було поінформовано про гарантії працюючим громадянам щодо соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Листом № 2400-2612-8/14180 від 02.04.2024, наданим на звернення по-зивачки, Головне управління роз`яснило, що тимчасова непрацездатність внаслідок за-хворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, випла-чується застрахованим особам з шостого дня непрацездатності за весь період до від-новлення працездатності незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, а оплата перших п`яти днів здійснюється за рахунок коштів робото-давця; рішення про призначення страхової виплати приймається страхувальником, який протягом десяти робочих днів з дня зміни статусу листка непрацездатності на «Готовий до сплати» призначає страхову виплату застрахованій особі.
Крім того, позивачкою надано листок непрацездатності серії АЦД № 942988, виданий КНП «Міська поліклініка № 3» 04 січня 2024 року, за період з 06.12.2023 по 11.12.2023, який, як зазначає сама позивачка, до електронного реєстру листків непра-цездатності не внесено.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові засади відносин у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі — Закон № 1105).
Згідно з п.16 ч.1 ст.1 Закону № 1105 листок непрацездатності — сформований програмними засобами електронного реєстру листків непрацездатності на підставі ме-дичного висновку про тимчасову непрацездатність і зареєстрований за єдиним реє-страційним номером цього реєстру електронний документ, що є підставою для звіль-нення від роботи та призначення страхових виплат відповідно до законодавства про соціальне страхування.
Ключове значення для вирішення цього спору має ч. 1 ст. 12 Закону № 1105, за якою право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою пра-цездатності мають застраховані особи, і це право виникає з настанням страхового ви-падку в період роботи, включаючи час випробування та день звільнення.
Відповідно до ч.2 ст.15 Закону № 1105 допомога по тимчасовій непрацездат-ності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на ви-робництві, виплачується Пенсійним фондом України застрахованим особам з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встанов-лення інвалідності, незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів такої тимчасової непраце-здатності здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Ка-бінетом Міністрів України.
Згідно з ч.3 ст.22 та ч.1 ст.23 Закону №1105 рішення про призначення страхової виплати приймається страхувальником або уповноваженими ним особами, а підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є сформований на основі медичного висновку листок непрацездатності.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1105 страхувальник призначає страхову виплату протягом десяти робочих днів з дня закінчення строку дії листка непрацездатності, тобто зміни його статусу на «Готовий до сплати».
Статтею 26 Закону № 1105 визначено, що фінансування страхувальників для надання страхових виплат здійснюється територіальними органами уповноваженого органу управління в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України, а підставою для такого фінансування є оформлена за встановленим зразком заява-роз-рахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами.
Отже, законодавцем визначено чіткий алгоритм: після набуття листком непра-цездатності статусу «Готовий до сплати» страхувальник (роботодавець) приймає рі-шення про призначення страхової виплати, нараховує її, подає до територіального ор-гану Пенсійного фонду України заяву-розрахунок і після надходження фінансування виплачує кошти застрахованій особі. Ініціювання цієї процедури не залежить від волі застрахованої особи та є обов`язком страхувальника.
Застосовуючи наведені норми до встановлених обставин, суд виходить із того, що страховий випадок — тимчасова непрацездатність позивачки — настав 27 листо-пада 2023 року, тобто в день її звільнення. За прямим приписом ч. 1 ст. 12 Закону № 1105 день звільнення включається до періоду роботи, з настанням страхового випадку в якому виникає право на страхові виплати. Відтак право позивачки на допомогу по тимчасовій непрацездатності виникло у період її перебування у трудових відносинах з відповідачем, а наступне припинення трудових відносин цього права не припиняє, що прямо випливає з ч. 2 ст. 15 Закону № 1105.
Оскільки всі перелічені у цьому рішенні листки непрацездатності мають статус «Готово до сплати», а страхувальником у них зазначено відповідача, у останнього ви-ник обов`язок призначити страхову виплату, подати до Головного управління Пенсій-ного фонду України в Чернівецькій області заяви-розрахунки та виплатити позивачці допомогу по тимчасовій непрацездатності. Цього обов`язку відповідач не виконав.
Доводи відзиву про відсутність у відповідача обов`язку здійснити виплату суд відхиляє з таких мотивів.
По-перше, лист Фонду соціального страхування України від 10.09.2018 № 6-14/Н-1231з-1589, на який посилається відповідач, є роз`ясненням і не належить до нормативно-правових актів, а тому не може застосовуватися всупереч прямим при-писам ч. 1 ст. 12 та ч. 2 ст. 15 Закону № 1105. Крім того, це роз`яснення стосується не-допущення подвійної оплати одного й того самого дня (як заробітної плати і як допо-моги) та не позбавляє застраховану особу права на страхові виплати за наступні дні періоду непрацездатності.
По-друге, твердження про те, що допомога не може бути виплачена, оскільки з другого дня непрацездатності позивачка вже не була працівником підприємства, прямо суперечить ч. 2 ст. 15 Закону № 1105, згідно з якою виплата здійснюється за весь пе-ріод до відновлення працездатності саме незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності. Визначальним є момент настання страхового випадку, а не наявність трудових відносин у кожен наступний день непрацездатності.
По-третє, посилання відповідача на те, що перший електронний листок не-працездатності відображено в кабінеті страхувальника лише 13.12.2023, не звільняє його від обов`язку, а навпаки — саме з моменту зміни статусу листка на «Готовий до сплати» відповідно до ст.24 Закону №1105 розпочинається перебіг десятиденного строку на призначення страхової виплати. Отже, ця обставина підтверджує, що станом на грудень 2023 року відповідач був обізнаний про сформовані листки непрацездат-ності та мав реальну можливість виконати покладений на нього обов`язок.
Разом із тим суд визнає обґрунтованим твердження відповідача про те, що 27 листопада 2023 року позивачкою відпрацьовано 4 години, які оплачено як заробітна плата. Оскільки за один і той самий день не може бути одночасно нараховано заробіт- ну плату та допомогу по тимчасовій непрацездатності, обчислення допомоги за лист-ком непрацездатності № 10064279-2018890252-1 має здійснюватися з 28 листопада 2023 року. Ця обставина впливає виключно на розрахунок розміру виплати і не спро-стовує наявності у відповідача обов`язку її здійснити.
Доводи відзиву щодо обставин звільнення позивачки (відмова від надання по-яснень, систематичне невиконання трудових обов`язків) суд до уваги не бере, оскільки законність наказу про звільнення предметом розгляду цієї справи не є: позивачка наказ про звільнення не оскаржує, вимог про поновлення на роботі не заявляє. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як у межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Наведене відповідачем твердження про те, що позивачка звернулася за ме-дичною допомогою вже після повідомлення їй про звільнення, само по собі не свідчить про необґрунтованість видачі листків непрацездатності. Чинне законодавство надає роботодавцеві право звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України з проханням провести перевірку обґрунтованості видачі або продовження листка не-працездатності. Доказів того, що відповідач скористався цим правом і що за резуль-татами такої перевірки видачу листків визнано необґрунтованою, суду не надано. За таких обставин сформовані та зареєстровані в електронному реєстрі листки непраце-здатності зі статусом «Готово до сплати» є належною підставою для призначення страхових виплат.
Вирішуючи спір, суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 552/16890/20.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки у ст. 116 КЗпП України йдеться про виплату всіх сум, що належать працівникові від підприємства, установи, організації, що не обмежується лише заробітною платою, а включає також інші нара-хування, у тому числі допомогу по тимчасовій непрацездатності за перші п`ять днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, такі кошти належать до виплат, які підлягають виплаті працівникові при звільненні.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при вирішенні питання виплати коштів допомоги, починаючи з шостого дня непрацездатності, визначальною є обставина, чи є на момент звільнення працівника роботодавець розпорядником коштів, що належать до виплати працівникові, який звільняється, і хто винен у тому, що такі кошти не виплачені. Якщо роботодавець не направив заяву-розрахунок про оплату ли-стка непрацездатності, відповідальність за невиплату допомоги покладається саме на роботодавця.
У цій справі судом встановлено, що заяви-розрахунки відповідачем не подава-лися взагалі, а отже фінансування з Пенсійного фонду України не могло надійти з при-чин, що залежали виключно від відповідача. Саме бездіяльність відповідача є причи-ною неотримання позивачкою страхових виплат, у зв`язку з чим обов`язок вчинити необхідні дії та здійснити виплату покладається на нього.
Заяви про застосування наслідків спливу строку звернення до суду відповідач не подавав, у зв`язку з чим це питання судом з власної ініціативи не вирішується. Водно-час, суд зважає, що допомога по тимчасовій непрацездатності не належить до фонду оплати праці згідно з пп. 3.2 п. 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затверд-женої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, а тому спірні правовідно-сини не охоплюються спеціальними строками, встановленими ст.233 КЗпП України для спорів про виплату заробітної плати.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способи за-хисту визначені частиною другою цієї статті, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визна-чених законом випадках.
Обраний спосіб захисту має бути ефективним, тобто таким, що забезпечує ре-альне поновлення порушеного права та не потребує додаткового звернення до суду. Вимога про визнання бездіяльності відповідача протиправною за своєю правовою природою є властивою адміністративному судочинству та застосовується у спорах із суб`єктами владних повноважень. У спірних правовідносинах відповідач діє не як су-б`єкт владних повноважень, а як страхувальник і роботодавець, а тому належним, до-статнім та ефективним способом захисту прав позивачки є саме зобов`язання відпові-дача вчинити конкретні дії — подати заяви-розрахунки, нарахувати та виплатити до-помогу. Задоволення зобов`язальних вимог повністю відновлює порушене право, у зв`язку з чим окреме визнання бездіяльності протиправною є надлишковим і задово-ленню не підлягає.
Щодо листка непрацездатності серії АЦД № 942988
Позовні вимоги в частині листка непрацездатності серії АЦД № 942988 від 04.01.2024 (за період з 06.12.2023 по 11.12.2023) задоволенню не підлягають з таких підстав.
Як зазначає сама позивачка, цей листок непрацездатності до електронного реє-стру листків непрацездатності не внесено. Водночас, за визначенням п. 16 ч. 1 ст. 1 За-кону №1105, підставою для призначення страхових виплат є зареєстрований за єдиним реєстраційним номером електронного реєстру документ. Відсутність реєстрації уне-можливлює встановлення статусу такого листка як готового до сплати.
Крім того, суд звертає увагу на суперечності в оформленні зазначеного листка: він виданий 04 січня 2024 року, тобто майже через місяць після закінчення періоду не-працездатності, який ним засвідчується (з 06.12.2023 по 11.12.2023). Належних і допу-стимих доказів на підтвердження обґрунтованості видачі цього листка та усунення на-ведених розбіжностей позивачкою не надано.
Суд також враховує, що заявлений позивачкою спосіб захисту — подання до Пенсійного фонду України заяви-розрахунку — стосується процедури, передбаченої для електронних листків непрацездатності, і не може бути механічно застосований до листка непрацездатності, оформленого на паперовому бланку та не внесеного до елек-тронного реєстру.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки по-зивачка не довела наявності належної підстави для призначення страхової виплати за листком непрацездатності серії АЦД № 942988, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.76, ст.81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрун-тується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наяв-них у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково — в частині зобов`язання відповідача подати до Головного управління Пен-сійного фонду України в Чернівецькій області заяви-розрахунки щодо електронних листків непрацездатності позивачки та нарахувати і виплатити їй допомогу по тим-часовій непрацездатності. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.
Позивачка на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, оскільки заявлений спір випливає з трудових правовідносин.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові ви-трати на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позовна заява містить вимогу немайнового характеру, ставка судового збору за подання якої фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для пра-цездатних осіб (п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»). Станом на 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328 грн., отже роз- мір судового збору складає 1 331,20 грн.
Оскільки заявлена позивачкою вимога немайнового характеру є неподільною, а по суті спору судом задоволено основну матеріально-правову вимогу, спрямовану на поновлення порушеного права позивачки, судовий збір підлягає стягненню з відпові-дача на користь держави у повному розмірі однієї ставки.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263—265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд —
ухвалив: 

Позов ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Филимонов Станіслав Михайлович, до Комунального підприємства «Центр культури та дозвілля імені Тараса Шевченка», третя особа Головне управління Пенсійного фонду в Черні-вецькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
1. Зобов`язати Комунальне підприємство «Центр культури та дозвілля імені Та-раса Шевченка» (ЄДРПОУ 02221113) подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заяви-розрахунки для фінансування страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням щодо електрон-них листків непрацездатності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ):
№ 10064279-2018890252-1 (27.11.2023–01.12.2023);
№ 10064279-2018890301-1 (02.12.2023–05.12.2023);
№ 10080888-2018917892-1 (12.12.2023–22.12.2023);
№ 10080888-2019167441-1 (23.12.2023–25.12.2023);
№ 10080888-2019242534-1 (26.12.2023–03.01.2024);
№ 10362185-2019435395-1 (04.01.2024–08.01.2024);
№ 10362185-2019525543-1 (09.01.2024–12.01.2024);
№ 10487327-2019678250-1 (13.01.2024–15.01.2024);
№ 10487327-2019775865-1 (16.01.2024–31.01.2024).
2. Зобов`язати Комунальне підприємство «Центр культури та дозвілля імені Та-раса Шевченка» нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу по тимчасовій непрацездатності за зазначеними у пункті 1 цього рішення листками не-працездатності у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про загально-обов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV, а в частині виплат, що здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, — після надходження від- повідного фінансування.
3. У задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовити.
4. Стягнути з Комунального підприємства «Центр культури та дозвілля імені Та-раса Шевченка» на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня (двадцять) копійок. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеля-ційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну части-ну судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судово-го рішення.
Повний текст рішення суду складено 24 липня 2026 року.

Суддя: О.Є.Терещенко