Справа № 643/8867/26
Провадження № 2/643/6262/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
30.07.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Тимош О.М.,
за участю секретаря судового засідання Глушка С. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2026 року позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» в особі представника звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №237969 у розмірі 15 349,70 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 шляхом укладання заяви про приєднання до публічного договору про споживчий кредит приєдналася до встановлених ТОВ «НоваПей Кредит» умов публічного договору про споживчий кредит, які разом із заявою про приєднання №237969 від 30.09.2024 становлять кредитний договір між ТОВ «НоваПей Кредит» та нею як позичальником. Заяву про приєднання до умов договору підписано позичальником в електронній формі шляхом використання електронного підпису ОТР-паролем.
Підписанням заяви відповідач підтвердив, що на момент укладання договору він ознайомився із повним текстом договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами договору та зобов`язується їх виконувати.
Відповідно до п.п. 2.18 п. 2 договору кредит надається ТОВ «НоваПей Кредит» у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжний рахунок позичальника, який зазначено в ньому.
12.11.2025 між ТОВ «НоваПей Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12112025, у відповідності до умов якого ТОВ «НоваПей Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «НоваПей Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 12.11.2025 до договору факторингу №12112025 від 12.11.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 349,70 грн, з яких: 9499,70 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 4200,00 грн – сума заборгованості за комісією за надання кредиту; 1650,00 грн – сума заборгованості за штрафом.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 12.11.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Ухвалою судді від 06.05.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача, та зі згоди позивача, постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.
30.09.2024 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту електронним підписом з використанням ОТП-пароля (а.с.13-16).
30.09.2024 ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання №237969 до умов публічного договору про споживчий кредит (публічна пропозиція). Стандарт продукту «Розстрочка NovaPay» електронним підписом з використанням ОТР-пароля (а.с.17-27).
Відповідно до положень п. 1.2, п. 1.3, п. 1.4 заяви шляхом укладання цієї заяви про приєднання до публічного договору про споживчий кредит (публічна пропозиція). Стандарт продукту «Розстрочка NovaPay», позичальник приєднався до встановлених ТОВ «НоваПей Кредит» умов публічного договору про споживчий кредит, що розміщений на веб-сайті кредитодавця: https://novapay.credit/. Датою приєднання до умов договору є дата підписання заяви позичальником, що зазначена у заяві. З дати приєднання позичальника до умов договору сторони набувають прав та обов`язків, визначених договором, заявою та несуть відповідальність за їх невиконання та/або неналежне виконання. Датою укладання договору є дата підписання заяви позичальником, що зазначена у заяві.
Відповідно до п. 2.1 заяви загальний розмір кредиту становить 10 000,00 грн.
Згідно з п. 2.4 заяви розмір процентної ставки за користування кредитом становить 0,00001% річних.
Згідно з п. 2.6 заяви комісія за надання фінансового інструменту (кредиту) становить 3,5% в місяць (42% в рік).
Строк користування кредитом – 12 місяців (п. 2.13 заяви).
Дата надання кредиту – 30.09.2024 (п. 2.14 заяви).
Дата повернення кредиту – 30.09.2025 (п. 2.15 заяви).
Відповідно до п. 2.18 заяви кредит видається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на платіжний рахунок позичальника, відкритий у ТОВ «НоваПей», використовуючи реквізити платіжної картки, емітованої до цього рахунку. Сторони домовились, що датою видачі позичальнику кредиту у безготівковій формі є дата перерахування позичальнику грошових коштів на рахунок позичальника.
Пунктом 2.20 заяви визначено, що до додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, що надаються під час укладення договору, відноситься надання фінансового інструменту (кредиту), за яку позичальник сплачує комісію відповідно до п. 2.6 заяви. Інші додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, що надаються під час укладення договору, відсутні.
Згідно з п. 2.23 заяви у позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору (угоди) для продовження (пролонгації) строку користування кредитом, строку договору, строку повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії.
Розділ 3 заяви містить графік платежів, у якому визначено детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування.
Позичальник зобов`язаний сплатити за вимогою кредитодавця штраф у розмірі 150,00 грн за кожен випадок прострочення виконання зобов`язання за договором – несплати або несвоєчасне внесення платежу згідно з графіком платежів (п. 5.4 заяви). Штраф нараховується, якщо має місце порушення позичальником графіку платежів на строк від 5 календарних днів (п. 5.5 заяви).
Відповідно до платіжної інструкції №237969 від 30.09.2024 ТОВ «НоваПей Кредит» перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 10 000,00 грн в якості видачі споживчого кредиту за заявою про приєднання №237969 до умов публічного договору про споживчий кредит за продуктом «Розстрочка NovaPay» від 30.09.2024 (а.с.28).
Згідно з розрахунком заборгованості за заявою №237969 від 30.09.2024 заборгованість відповідача за період з 30.09.2024 по 11.11.2025 становить 15 349,70 грн, з яких: 9499,70 грн – основна заборгованість за кредитом; 4200,00 грн – основна заборгованість за комісією; 1650,00 грн – основна заборгованість за штрафами (а.с.29). З розрахунку вбачається, що позичальник сплатила загалом в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 500,30 грн (0,30 грн-25.10.2024, 500,00 грн -13.02.2025).
12.11.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «НоваПей Кредит» було укладено договір факторингу №12112025 (а.с.31-39).
Згідно з п. 1.1 договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, але не раніше моменту здійснення повної оплати фактором ціни продажу згідно з п. 3.3, п. 3.4 договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Згідно з п. 3.3, п. 3.4 договору факторингу ціна продажу за договором становить 4 732 459,11 грн. Фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3 договору шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта.
12.11.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «НоваПей Кредит» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №12112025 від 12.11.2025, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5705 осіб, після чого з урахуванням п. 1.2 договору факторингу №12112025 від 12.11.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, але не раніше моменту здійснення повної оплати фактором ціни продажу згідно з п. 3.3, п. 3.4 договору (а.с.40).
Відповідно до платіжної інструкції №173 від 12.11.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «НоваПей Кредит» кошти в сумі 4 732 459,11 грн в якості оплати згідно з договором факторингу №12112025 від 12.11.2025 (а.с.41).
Згідно з витягом з реєстру боржників від 12.11.2025 до договору факторингу №12112025 від 12.11.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за заявою №237969 в сумі 15 349,70 грн, з яких: 9499,70 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 4200,00 грн – сума заборгованості за комісією; 1650,00 грн – сума заборгованості за штрафом (а.с.42).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «НоваПей Кредит» договору №237969 від 30.09.2024. Договір містить зазначення підписання ОСОБА_1 договору електронним підписом ОТР-паролем згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом.
Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.
Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «НоваПей Кредит» за кредитним договором №237969 від 30.09.2024 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «НоваПей Кредит», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 16 ЦК України.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки як ТОВ "ФК "ЄАПБ", так і ТОВ «НоваПей Кредит».
Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за комісією у сумі 4200,00 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу була нарахована комісія за надання кредиту у сумі 4200,00 грн.
Нарахування комісії за надання кредиту за договором встановлено п. 2.6 договору.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № PLRPGK0000000002 від 28 травня 2008 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року».
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи.
За таких обставин нарахування комісії за надання кредиту у розмірі 4200,00 грн є незаконним та вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №237969 від 30.09.2024 відповідачу було нараховано штраф у сумі 1650,00 грн за період з 01.11.2024 по 30.08.2025.
Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Указом Президента України 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз - з 05 години 30 хвилин 4 травня 2026 року строком на 90 діб.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» постановлено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнити пунктом 18 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З наведеного вище випливає, що відповідач звільнений від сплати неустойки (штрафу) за договором №237969 від 30.09.2024, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у сумі 1650,00 грн не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. 
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №237969 від 30.09.2024 в сумі 9499,70 грн, з яких: 9499,70 – сума заборгованості за основною сумою боргу.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 1647,72 грн.
Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, -
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №237969 від 30.09.2024 в сумі 9499,70 грн, з яких: 9499,70 – сума заборгованості за основною сумою боргу.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору в розмірі 1647,72 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 .
Суддя О. М. Тимош