Єдиний унікальний номер: 752/23709/25 
Провадження № 2/379/311/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
10 вересня 2026 року м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
з участю секретаря судового засідання Карпової Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
 
У С Т А Н О В И В:
Представник позивача – адвокат Панасюк О.М. звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути в порядку регресу з відповідача на користь позивача суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, у розмірі 108454,24 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

 
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Представник позивача в обґрунтування позовної заяви зазначає, що у м. Києві 10.11.2024 мала місце ДТП за участі колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 210700-20» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та колісного транспортного засобу марки «BMW М340І» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2025, справа № 752/25166/24, винним у вищевказаній ДТП визнано водія колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 210700-20» д.р.н. НОМЕР_1 – ОСОБА_2 . На дату ДТП колісний транспортний засіб марки «ВАЗ 210700-20» д.р.н. НОМЕР_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Колісний транспортний засіб марки «BMW М340І» д.р.н. НОМЕР_2 на дату ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223134375. У зв`язку з настанням події, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою ОСОБА_3 на користь останнього регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 108454,24 грн. В зв`язку з чим, керуючись ст. 1191 ЦК України, п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону, звертається до суду зі зворотною вимогою (регресом) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Подав заяву про проведення судових засідань без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесенні заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судові засідання 21.05.26, 16.06.26, 21.07.26, 10.09.26 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач в судові засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи.
Ухвалою суду від 10.09.2026, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2025 у справі № 752/25166/24, яка набрала законної сили 26.02.2025, відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Указаною постановою встановлено, що ОСОБА_2 о 15 год 45 хв 10.11.2024, керуючи автомобілем «ВАЗ 210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Саперно-Слобідська напроти АЗС «Укрнафта» (просп. Науки, 5), не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW M340I» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_2 , порушив п. 2.3б, 13.1 ПДР (а.с.9).
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ВАЗ 210700-20» д.р.н. НОМЕР_1 не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Власником транспортного засобу марки «BMW М340І» д.р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 (а.с.15), цивільно-правова відповідальність якого на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223134375 (а.с.16).
11.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10.11.2024 (а.с.10-13).
МТСБУ надано ЕО ФОП ОСОБА_4 доручення на виконання робіт по справі № 110530 щодо визначення, зокрема, вартості транспортного засобу після ДТП у випадку, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу на момент ДТП (а.с.17).
Відповідно до звіту № 773 про оцінку автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW М340І н.з. НОМЕР_2 із включенням в розрахунку ПДВ складає 159480,00 грн, вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля – 120894,00 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті цього пошкодження при ДТП – 120894,00грн (а.с.18-29).
МТСБУ видано наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 в сумі 108454,24 (за мінусом ПДВ зі 120894,00 грн) (а.с.30).
Згідно платіжної інструкції № 9461 від 03.04.2025, МТСБУ здійснило відшкодування згідно вказаного наказу, перерахувавши суму у розмірі 108454,241 грн на рахунок ОСОБА_3 (а.с.31).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права
За частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).
За частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV, у редакцій, чинній на момент ДТП) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до вимог п.21.1 ст.21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Згідно ч. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. п. “а” п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно п. 9.4 ст. 9 Закону № 1961-IV, страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Положенням п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV визначено, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою ОСОБА_3 на користь останнього регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 108 454,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 9461 від 03.04.2025.
Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону № 1961-IV передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у статті 13.1 статті 13 цього Закону.
У ч. 1 ст. 108 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1. ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року справа № 415/160/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, МТСБУ відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Таке право позивача обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі і не спростовано відповідачем. Відтак позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим суд висновує про їх задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 27709 від 01.09.2025 (а.с.4).
Враховуючи те, що суд виснував про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись статтями 1166, 1187, 1191 ЦК України, статтями 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 128, 133, 141, 142, 206, 223, 263-265, 268, 273, 274-283, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою – задовольнити повністю.
 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 108454,24 грн (сто вісім тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні двадцять чотири копійки).
 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в сумі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).
 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення,якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач: Моторно (транспортне) страхове бюро України, код ЄДРПОУ 21647131, місцезнаходження: Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ;
відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2026.

Головуючий: | В.  І.  Зінкін