ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/11391/26 
Пров. №3/766/2385/26 
10.09.2026 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код: не встановлено, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 701441 від 24.06.2026 року водій ОСОБА_1 14.02.2026 року о 14.05 год. на автодорозі М1-4 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, км/97, керував електросамокатом у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан визначення алкогольного спяніння проводився Херсонським обласним Бюро Судово-медичних Експертиз, висновок експерта № 288- МС від 14.02.2025 року, результат 0,55 проміле в сечі, чим порушив п. 2.9а ПДР. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
У судові засідання 13.07.2026, 10.09.2026 року ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду місцем його проживання, опублікуванням оголошень на офіційному сайті судової влади.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).
На підтвердження вини ОСОБА_1 суду були надані наступні документи:
- постанова про закриття кримінального провадження від 06.05.2026 року, якою кримінальне провадження № 62026080200000283, внесене до ЄРДР від 14.02.2026 року було закрите на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та направлено до управління патрульної поліції в Херсонської області для складення адміністративного протоколу відноно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 130 КУпАП;
- письмовий протокол допиту свідка ОСОБА_1 , в яких він підтверджує факт керування 14.02.2026 року електросамокатом на автодорозі м-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, та факт дорожньо-транспортної пригоди за його участю в цей день, після чого він втратив свідомість, та прийшов до тями в лікарні;
- висновок експерта № 288-МС від 04.05.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкриого перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки, закриті переломи обох кісток лівої гомілки, 5 - ї плеснової кіста правої ступні, 4-6 ребер зліва, забої легень, лівобічний пневмоторакс, забійні рани голови, які виникли від травматичний дій тупих предметів, не виключено 14.02.2026 при наїзді автомоблія на ОСОБА_1 , який керував електросамокатом. Отримані тілесні ушкодження, відносяться до середньої та легкої тяжкості тілесних ушкоджень. При поступленні в Херсонську обласну клінічну лікарню 14.02.2026 року в 17.00 год у ОСОБА_1 була зібрана сеча та проведено токсикологічне дослідження № 64 від 17.02.2026 року в лабораторії наркологічного центру, етиловий спирт у сечі знайдений у кількості 0,55 проміле. Кров у ОСОБА_1 для дослідження не відбиралась. По вмісту етилового алкоголю у сечі неможливо встановити ступінь алкогольного спяніння;
- рапорт працівника поліції;
- копія протоколу огляду місця події від 14.02.2026 року;
- протокол допиту свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які були свідками ДТП;
- протоколу допиту свідка ОСОБА_4 (другого учасника ДТП);
- протокол слідчого експертименту від 13.03.2026 року;
- висновок експерта № СЕ-19/122-26/1465 -ІТ від 17.04.2026 року, відповідно до якої водій Хьюндай Санта Фе, держномер НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо-транспортній ситуації, водій Хьюндай ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути вказаної ДТП, виконавши вимогу п. 12.3 ПДР. У діях водія ОСОБА_1 містяться порушення вимог п. 10.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
-відео-файл з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, яким зафіксовано обставини складення протоколу про адміністартивне правопрушення 24.06.2026 року, після закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП)
Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан наркотичного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).
Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до положень п. 8 Інструкції №1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Пунктом 14 Інструкції встановлено, якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. № 1103, пунктом 9 передбачено, що проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове.
У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Матеріалами справи підтверджено, що 14.02.2026 мала місце ДТП внаслідок якої були постраждалі, та на підставі вказаних обставин було відкрито кримінальне провадження.
Тому враховуючи положення нормативно правових актів, огляд водіїв транспортних засобів – учасників ДТП був обов`язковим.
З долученого до матеріалів адміністративного протоколу висновку експерта № 288-МС від 04.05.2026 року, встановлено ступінь тяжкості спричинених йому тілесних ушкоджень, та також зазначено, що при поступленні в Херсонську обласну клінічну лікарню 14.02.2026 року в 17.00 год у ОСОБА_1 була забрана сеча та проведено токсикологічне дослідження № 64 від 17.02.2026 року в лабораторії наркологічного центру, етиловий спирт у сечі знайдений у кількості 0,55 проміле. Кров у ОСОБА_1 для дослідження не відбиралась. По вмісту етилового алкоголю у сечі неможливо встановити ступінь алкогольного спяніння.
Пунктом 13 Інструкції передбачено, що якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
З системного аналізу цієї норми вбачається, що закон вимагає проведення одночасного та комплексного дослідження як крові, так і сечі особи. Лише за сукупності результатів цих двох досліджень лікар має право встановити клінічний діагноз та винести підсумковий висновок щодо перебування особи у стані сп`яніння.
Проте, в порушення вимог пункту 13 розділу ІІІ Інструкції, аналіз крові ОСОБА_1 взагалі не проводився. За таких обставин, сама по собі наявність етилового спирту в сечі у кількості 0,55 проміле, за відсутності дослідження крові, не є належним підтвердженням перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, що прямо підтверджено й висновком експерта № 288-МС, яким зазначено про неможливість встановлення ступеню алкогольного спяніння лише по вмісту етилового алкоголю у сечі . 
Згідно з Пунктом 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння, нормативно встановлений поріг для кваліфікації стану алкогольного сп`яніння становить більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Закон чітко визначає вимірюване середовище — кров або видихуване повітря, показники якого корелюють із вмістом алкоголю в крові.
У свою чергу, наданий суду висновок експерта констатує наявність 0,55 проміле алкоголю виключно у сечі. Оскільки суд не є спеціалізованою медичною установою, він не вправі самостійно здійснювати математичні чи токсикологічні перерахунки, самостійно оцінювати або встановлювати відповідність виявлених промілей у сечі до їх пропорційного співвідношення в крові водія на момент пригоди. Подібні розрахунки вимагають спеціальних знань у галузі судової медицини та залежать від багатьох індивідуальних біологічних факторів (часу сечовипускання, динаміки виведення алкоголю тощо).
Оскільки належне підтвердження перебування особи в стані алкогольного сп`яніння на підставі медичного висновку за результатами комплексного дослідження (зокрема, аналізу крові, як того вимагає Пункт 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння) у матеріалах справи відсутнє, а у самому висновку експерта констатовано, що на підставі лише аналізу сечі неможливо встановити ступінь сп`яніння водія, суд не може прийняти наданий документ як беззаперечний та достатній доказ наявності стану алкогольного сп`яніння.
Додатково суд наголошує, що наявність етилового спирту в сечі за відсутності результатів дослідження крові чи видихуваного повітря має виключно інформативний характер щодо факту вживання алкоголю у минулому, проте юридично не доводить наявність клінічного стану сп`яніння під час керування транспортним засобом. Будь-яке самостійне тлумачення судом хімічних показників сечі або спроби їх математичного перерахунку у відсоток вмісту алкоголю в крові є неприпустимими, оскільки це вимагає спеціальних знань у галузі судової медицини та токсикології, якими суд не володіє.
Крім того, для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.
Відповідно до ч. 2ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. 
Долучений до матеріалів справи диск із відеозаписом фіксує виключно процедуру складання самого протоколу про адміністративне правопорушення від 24.06.2026 року, тобто майже через 4 місяці після дорожньо-транспортної пригоди (яка мала місце 14.02.2026 року). Натомість, безпосередній процес огляду ОСОБА_1 на стан спяніння, як того вимагає ст. 266 КУпАП на даному відеозаписі повністю відсутні.
Таким чином, перевірити обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за долученим відеозаписом не вбачається можливим. 
ВІдповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
З огляду на положення статті 62 Конституції України, яка забороняє обґрунтовувати звинувачення на припущеннях, та зважаючи на те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь, порушення порядку процедури проведення огляду, передбченого ст. 266 КУпАП, та відсутність висновку, яким би підтверджувалось перебування водія в стані алкогольного спяніння, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не є доведеним поза розумним сумнівом. На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, - 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя | М. С. Рябцева