Справа № 522/7133/26
Провадження № 2-о/522/369/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року       м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді       Абухін Р.Д.
за участі секретаря судового засідання   Гудзюк Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в особі представника адвоката Байрачної А.К. 28.04.2026 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем першої черги є дочка ОСОБА_3 , яка була дружиною заявника. ОСОБА_3 постійно проживала з матір`ю ОСОБА_4 , останнє місце проживання зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав та не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав.
З метою реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_3 - дружини заявника, останній звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Н.В., яка за його заявою завела спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , але видати свідоцтво про право власності в порядку спадкування не має можливості, оскільки не надано документи, які підтвердили б зміну прізвища померлої матері його дружини - ОСОБА_4 , а саме з прізвища ОСОБА_5 на прізвище ОСОБА_6 . Приватний нотаріус Линюку Б.С. рекомендувала звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .
Зважаючи на викладене, заявник вимушений звернутися до суду із даною заявою, оскільки встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та її померлою матір`ю ОСОБА_4 є наслідком підтвердження наявності юридичного факту, що має значення для заявника ОСОБА_1 , так як від цього залежить можливість подальшої реалізації його спадкових майнових прав.
Ухвалою суду від 21 травня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження, з призначенням судового засідання. 
Заявник та його представник у судове засідання 22.07.2026 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник заявника - адвокат Байрачна А.К. надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і відповідно спадкоємцем наступних черг (спадкоємцем п`ятої черги),  у відкрите судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення визнала і не заперечувала проти задоволення, та просила розглянути справу за її відсутності.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3   померла ОСОБА_4 , про що 11.06.2003 року складено відповідний актовий запис № 5548 Першим ВРАГС Приморського РУЮ м. Одеси та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Вказана частина квартири належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого службою будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці 13.09.2002 року. Право власності за ОСОБА_4 було зареєстровано в ОМБТІ та РОН 04.11.2002 року за реєстровим номером №101 в книзі №465пр,стр.40.
Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є дочка - ОСОБА_3 , яка була дружиною заявника ОСОБА_1 .. З чоловіком, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 шлюб розірвала, про що свідчить актовий запис про розірвання шлюбу № 3 від 14 березня 1978 року, виконаний відділом актів громадянського стану юридичної комісії при Раді Міністрів Грузинської РСР. 
ОСОБА_3 постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_4 , останнє місце проживання зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ст.549 ЦК України( в ред..1963 р.)визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1268 ЦК України ( в ред..2004 року) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав, та не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, про що складено відповідний актовий запис за № 3545 та 14.10.2025 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , із яких 1/3 частина квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.09.2002 року, яке було видане службою будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці згідно з розпорядженням від 13.09.2002 року №378. Право власності було зареєстровано в ОМБТІ та РОН 04.11.2002 року за реєстровим номером №101 в книзі №465пр,стр.40. Іншу 1/3 частку вищевказаної квартири ОСОБА_3 успадкувала після смерті матері ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав.
Заявник ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, звернувся до приватного нотаріуса Петровської Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано 06.08.1966 року, про що зроблено відповідний запис за №756 в Книзі актів цивільного стану та видано свідоцтво про одруження (серія НОМЕР_3 ). Згідно заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 19/2025 після смерті ОСОБА_3 
Із спадкової справи, яка була витребувана судом, вбачається, що в процесі оформлення спадщини ОСОБА_1 не може надати нотаріусу документи, які підтвердили б зміну прізвища померлої матері його дружини - ОСОБА_4 , з прізвища « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_6 ». В актовому записі №3 від 14.03.1978 року про розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_6 зазначено помилково, як ОСОБА_6 , що також не дає нотаріусу підстав для оформлення спадкових прав ОСОБА_1 після смерті дружини.
15.04.2026 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петровська Наталія Володимирівна надала ОСОБА_1 лист за № 88/02-14, в якому роз`яснила, що для оформлення спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , спадкоємцем після якої була його дружина - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому необхідно, відповідно до ст.315 ЦПК України звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .
Встановлення заявником юридичного факту в судовому порядку, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, а саме: можливість оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .В даному випадку чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.
Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджуються також матеріалами справи , а саме:
Свідоцтвом про хрещення від 23.10.1919 року за № НОМЕР_4 ОСОБА_4 - дочки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оригінал якого зберігався у ОСОБА_3 та надалі зберігається у ОСОБА_1 ; Посвідкою про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (після укладення шлюбу прізвище - ОСОБА_5 ), укладений 23 червня 1940 року, що підтверджується посвідкою про шлюб № НОМЕР_5 , виданої відділом актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ УРСР 23 червня 1940 року; Свідоцтвом про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , серії НОМЕР_6 , де батьками зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; Ордером на житло № 4585 від 11 грудня 2001 року, виданого ОСОБА_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , де в графі склад сім`ї зазначено: 1. ОСОБА_3 - дружина; 2. ОСОБА_4 - мати дружини; Розпорядженням органу приватизації від 13 вересня 2002 року № 378 про передачу у власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; Свідоцтвом про право власності на житло від 13 вересня 2002 року, виданого Службою будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці , ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках; Свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , виданого Першим відділом РАГС Приморського РУЮ м.Одеси 11.06.2003 року, яке зберігається у заявника; Автобіографією ОСОБА_4 , де вона власноруч зазначає, що з чоловіком ОСОБА_7 розлучена та має дочку 1943 року народження ОСОБА_3 ; Трудовою книжкою ОСОБА_4 , яка зберігала дочка ОСОБА_3 та продовжує зберігати ОСОБА_1 ; Актом від 24.04.2026 року за підписами сусідів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,підписи яких завірені Головою правління ОСББ «Средньофонтанська 30», яким відомо, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_3 ; Родинні стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які добре знали родину та підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; Фотознімками, де зображені ОСОБА_3 з матір`ю - ОСОБА_4 .
В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.
Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).
Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, враховуючи всі обставини справи, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в порядку окремого провадження.
У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги заяви ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування, а тому подану заяву у порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення необхідно задовольнити.
Отже, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 4-8, 12, 13, 76-81, 247, 293, 259,315, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Встановити факт, що має юридичнезначення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя         Р. Д. Абухін

22.07.26