ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | Справа №160/31193/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України щодо не поновлення, не нарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 01 червня 2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) поновити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 01 червня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу в 1 батальйоні охорони Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України. Наголошує на тому, що відповідач не нараховував та не виплачував позивачу додаткову винагороду з 01.06.2025 року, що є порушенням нормативно-правових актів, які регулюють питання виплати такої винагороди та є порушенням права позивача на належне та достатнє грошове забезпечення, передбачене Законом. Позивач звернувся до відповідача з рапортом з питання нарахування та виплати додаткової винагороди. Відповідачем у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, що свідчили б про виконання бойових (спеціальних) завдань з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури). Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача та такою, що порушує його права, тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження по справі №160/31193/25, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Витребувано у відповідача - Військової частини НОМЕР_1 : 
- бойові накази (бойові розпорядження) про безпосередню участь позивача у бойових діях за період з 01.06.2025 року по 28.10.2025 року;
- журнали бойових дій стосовно ОСОБА_1 за період 01.06.2025 року по 28.10.2025 року,
- рапорти (донесення) командира підрозділу про участь ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 11.12.2025 року, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа.
18 грудня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив Військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву, в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до абз. 24 п. 2 розділу XXXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в розмірі 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) та наведено перелік таких завдань, зокрема з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту). Отже, чинним Наказом №260 затверджено виключний перелік бойових (спеціальних) завдань, виконання яких є підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн пропорційно виконанню військовослужбовцем таких завдань. За період з 01.06.2025 року по 30.06.2025 року позивач не включався до наказу командира військової частини про виплату додаткової винагороди у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували безпосередню участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань по наземній обороні об`єктів критичної (транспортної) інфраструктури, а саме в відсутності записів журналі бойових дій, журналі оперативної обстановки, постових відомостях про виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань.
Ухвалою суду від 27 січня 2026 року, з метою встановлення обставин, які мають значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування у Військової частини НОМЕР_1 :
- грунтовних пояснень із наданням відповідних доказів з приводу того, чи перебував на військовій службі у період з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року військовослужбовець ОСОБА_1 ; чи виконувались військовослужбовцем ОСОБА_1 бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) по охороні об`єктів критичної інфраструктури в період з 01.01.2025 року по 30.06.2025 року та з 01.08.2025 року по 31.08.2025 року; чи перебував у період з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року ОСОБА_1 у відпустці, на лікуванні, у СЗЧ, тощо, у зв`язку із чим він не був включений до бойового наказу (розпорядження) по охороні вказаного об`єкту, які бойові завдання виконувались військовослужбовцем ОСОБА_1 в період з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року, та чи були вони відмінними від тих, що виконувались позивачем протягом періоду з 01.01.2025 року по 30.06.2025 року та з 01.08.2025 року по 31.08.2025 року за які додаткова грошова винагорода у сумі 30000,00 грн. йому виплачувалась.
23 лютого 2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» представником позивача було подано клопотання про долучення доказів та додаткових пояснень. В додаткових поясненнях представником позивача зазначено про те, що відповідно до наданих витягів з наказів вказано, що серед підстав для переміщення позивача на відповідні об`єкти транспортної інфраструктури, зазначено бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 15.10.2024 року №20/ДСК та бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони №119/ДСК від 29.05.2025 року. Також зазначено, що позивач у спірний період продовжував виконувати бойові (спеціальні) завдання на об`єкті транспортної інфраструктури, на підставі бойового розпорядження №119/ДСК від 29.05.2025 року.
На виконання ухвали суду від 27 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» 24 лютого 2026 року до суду відповідачем було подано пояснення із наданням відповідних доказів. Крім того, відповідачем у зазначених поясненнях зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_1 в період з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року перебував на військовій службі та у період з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року ОСОБА_1 не перебував у відпустці, на лікуванні, у СЗЧ, тощо. За період з 01.06.2025 року по 30.06.2025 року позивач не включався до наказу командира військової частини про виплату додаткової винагороди у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували безпосередню участь у наземній обороні об`єктів транспортної (критичної) інфраструктури.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.07.2024 року був призваний по мобілізації до лав Державної спеціальної служби транспорту, призначений на посаду оператора-стрільця відділення охорони 3 взводу охорони 2 роти охорони та проходить військову службу в 1 батальйоні охорони Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.07.2024 року №112/ДСК.
Позивач згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 15.10.2024 року №20/ДСК здійснює охорону та оборону державних об`єктів транспортної інфраструктури з числа об`єктів транспортної інфраструктури, охорону та оборону яких здійснює Військова частина НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконуючі обов`язки військової служби безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.02.2025 року №62 ОСОБА_1 є таким, що вибув у щорічну основну відпустку та був виключений з продовольчого забезпечення.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2025 року №78 позивач прибув з щорічної основної відпустки та приступив до виконання службових обов`язків і з 10.03.2025 року зарахований на продовольче забезпечення. Також згідно вищезазначеного наказу встановлено, що позивач є таким, що вибув у відрядження у місто Павлоград Дніпропетровської області з «09» березня 2025 року, з метою охорони та оборони важливого державного об`єкту національної транспортної системи України. З «10» березня 2025 року виключений з продовольчого забезпечення в частині за нормою №1 та з «10» березня 2025 року зарахований на продовольче забезпечення за нормою № 1 - загальновійськова на об`єкті. Підстава: бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 15.10.2024 № 20/ДСК.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.05.2025 року №169 позивач призначений на посаду стрільця-хіміка відділення охорони 2 взводу охорони 2 роти охорони НОМЕР_5 батальйону охорони. 
Також, відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.05.2025 року №169 ОСОБА_1 є таким, що прибув з відрядження і приступив до виконання службових обов`язків з важливого державного об`єкта національної транспортної системи України міста Павлоград Дніпропетровської області, «29» травня 2025 року. З «30» травня 2025 року виключений в продовольчого забезпечення за нормою № 1-загальновійськова на об`єкті та з 30 травня 2025 року зарахований на продовольче забезпечення в частині за нормою № НОМЕР_5 загальновійськова. Підстава: бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 15.10.2024 №20/ДСК.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.05.2025 року №169 ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відрядження у місто Павлоград Дніпропетровської області з «29» травня 2025 року, з метою охорони та оборони важливого державного об`єкту національної транспортної системи України. З «30» травня 2025 року виключений з продовольчого забезпечення в частині за нормою № 1 загальновійськова та з «30» травня 2025 року зарахований на продовольче забезпечення за нормою № 1 - загальновійськова на об`єкті. Підстава: бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 29.05.2025 № 119/ДСК.
Встановлено, що відповідачем було виплачено грошову винагороду починаючи з 01.01.2025 року до 31.05.2025 року включно, в розмірі 30 000 гривень пропорційно періодам виконання бойових (спеціальних) завдань, щомісячно, що підтверджується довідкою про виплату додаткової грошової винагороди №94 від 19.09.2025 року та довідкою про грошове забезпечення ОСОБА_1 , що видані Військовою частиною НОМЕР_1 .
Позивач, у позові вказує про те, що з 01 червня 2025 року по 30 червня 2025 року нарахування та виплата додаткової щомісячної винагороди в розмірі до 30 000 гривень відповідачем відносно позивача не здійснювалися, про що також не заперечує відповідач.
У зв`язку із наведеним, не отримавши у червні 2025 року додаткову грошову винагороду, позивач рапортом від 10.08.2025 року звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 , щодо надання інформації, розпорядником якої є Військова частина НОМЕР_1 , а саме просив надати інформацію щодо нарахувань та виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень відповідно до бойового розпорядження, надання інформації про те, чи включено позивача до бойового розпорядження, яким визначено його місце служби на об`єкті УЗ-21/ НОМЕР_6 ( АДРЕСА_1 ), надати інформацію про номер та дату такого розпорядження.
Проте відповідь Військовою частиною НОМЕР_1 , на зазначений рапорт позивача, надано не було.
26 серпня 2025 року представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому, зокрема просив: 
надати довідку про періоди виконання бойових (спеціальних) завдань позивачем, із зазначенням переліку рапортів командира ВЧ НОМЕР_1 на підставі яких останній був включений до бойових наказів (розпоряджень) та якими його було залучено до виконання бойових (спеціальних) завдань на об`єктах критичної інфраструктури ВЧ НОМЕР_1 за період з 13.07.2024 року по дату надання відповіді на адвокатський запит;
надати: витяги з бойових наказів (розпоряджень); наказів командира про здійснення виплати додаткової щомісячної винагороди; витяги з рапортів командира ВЧ НОМЕР_1 про участь позивача (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань;
надати витяги з рапортів командира ВЧ НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30 000 гривень за весь період проходження позивачем служби у Військовій частині НОМЕР_1 ;
надати витяги з журналів бойових дій або журналів ведення оперативної обстановки або постових відомостей стосовно позивача за період з січня 2025 року по серпень 2025 року (включно);
зазначити у відповіді перелік бойових наказів (розпоряджень) (зокрема: номери та дати) на підставі яких здійснювалось нарахування та виплата додаткової щомісячної винагороди позивачу, в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у розмірі 30 000 гривень, за період з 13.07.2024 року по серпень 2025 року (включно) та дати рапортів командирів Військової частини НОМЕР_1 , стосовно виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень, за вищезазначений період;
надати інформацію щодо результату розгляду рапорту позивача від 10.08.2025 року.
Проте відповідь Військовою частиною НОМЕР_1 , на зазначений адвокатський запит, надано не було.
22 вересня 2025 року представник позивача повторно звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію та документи аналогічні заявленим в адвокатському запиті від 26.08.2025 року.
29 вересня 2025 року командиром Військової частини НОМЕР_1 листом за вих. № 3999 було надано відповідь на адвокатські запити, в якій зазначено про те, що інформація зазначена у пунктах 6, 8, 9, 10, 11, 12 адвокатського запиту є інформацією з обмеженим доступом відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію». 
Встановлено, що на адвокатські запити відповідач частково надав необхідні для звернення до суду докази та інформацію, в наданні повного обсягу необхідних доказів було відмовлено з посиланням на те, що ці документи мають гриф « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
03 лютого 2026 року представником позивача було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 та Військової частини НОМЕР_1 , адвокатські запити, в яких, останній просив надати інформацію та докази, які необхідні для встановлення обставин справи №160/31193/25. 
12 лютого 2026 року Військовою частиною НОМЕР_1 листом №611 було надано відповідь на адвокатські запити, до якої долучено копії витягів з наказів про зарахування позивача до списків особового складу та його переміщення. В наданні іншої запитуваної інформації в адвокатських запитах, було відмовлено з посиланням на обмеженість доступу до такої інформації, з огляду на те, що відомості становлять державну таємницю та гриф секретності. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану за період з 01.06.2025 по 30.06.2025 з розрахунку 30 000 гривень на місяць, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
У подальшому Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану, який триває і станом на теперішній час.
Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року ухвалена постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 вказаної Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Згідно з абзацами 1-4 пункту 1-1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Відповідно до п.1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260, у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
Абзацами 1, 16-25 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту);
від 15 000 до 30 000 гривень - військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) (у розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу).
При цьому абз.30 п.2 розділу XXXIV Порядку №260 також передбачено, що військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі до складу сільських (селищних), міських, районних та обласних військових адміністрацій, на території (або частині цієї території), здійснення повноважень яких ведуться воєнні (бойові) дії, та виконують бойові (спеціальні) завдання виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 30000 гривень.
Відповідно до п.3 розділу XXXIV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Пунктом 4 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з п.6 розділу XXXIV Порядку №260 про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
Пунктами 9, 10 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин- особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Державна спеціальна служба транспорту виконує унікальні завдання, поєднуючи інженерний, транспортний і оборонний потенціал. Її підрозділи відповідають за будівництво та відновлення мостів, переправ, залізничної інфраструктури, логістичних вузлів, аеродромів, а також беруть участь у ліквідації наслідків обстрілів і веденні оборонних робіт.
Державна спеціальна служба транспорту - це не тилова структура, а бойова одиниця, яка працює під вогнем, забезпечуючи критично важливу інфраструктуру для Збройних Сил і для країни в цілому. 
Судом встановлено, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту (по стройовій частині) від 29.05.2025 року №169 ОСОБА_1 вибув у відрядження у місто Павлоград Дніпропетровської області та приступив до виконання службових обов`язків з охорони та оборони важливого державного об`єкта національної транспортної системи України міста Павлоград Дніпропетровської області. Підстава: бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 29.05.2025 № 119/ДСК.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 15.10.2024 року №20/ДСК, а також рапорту підполковника ОСОБА_2 (вх. №8505 від 10.10.2024) здійснює охорону та оборону державних об`єктів транспортної інфраструктури з числа об`єктів транспортної інфраструктури, охорону та оборону яких здійснює Військова частина НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконуючі обов`язки військової служби безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів, що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2024 року №30/ДСК.
Разом із тим, бойове розпорядження на підставі якого позивача було направлено у відрядження на об`єкт національної транспортної системи України міста Павлоград Дніпропетровської області, для здійснення охорони (бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 29.05.2025 № 119/ДСК) не змінювався протягом червня – жовтня 2025 року, що додатково підтверджує те, що останній виконував бойові (спеціальні) завдання по охороні об`єктів критичної інфраструктури протягом зазначеного періоду, проте згідно із довідками про виплату додаткової грошової винагороди №94 від 19.09.2025 року та про грошове забезпечення ОСОБА_1 , що видані Військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що останньому було нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою №168, за період з січня 2025 року по травень 2025 року (включно), а в подальшому за період з липня по серпень 2025 року, а за червень 2025 року виплати не відбулось.
Бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 29.05.2025 №119/ДСК станом на червень 2025 року було дійсним, на підставі якого з липня по серпень 2025 року позивачу були здійснені нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, доказів протилежного сторонами суду не надано, позивач протягом червня 2025 року не був відряджений з об`єкту критичної інфраструктури на інший (починаючи з 30.05.2025 року, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2025 року №169).
Матеріали справи містять витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2025 року №367, яким було визначено, що позивач 06.11.2025 року прибув у розпорядження Військової частини НОМЕР_1 з важливих державних об`єктів національної транспортної системи України АДРЕСА_1 , де підставою також було вказано бойове розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади охорони від 29.05.2025 № 119/ДСК.
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивача було виключено з наказу командира про відрядження на об`єкт національної транспортної системи України міста Павлоград Дніпропетровської області. 
Проаналізувавши встановлені обставини, що підтверджені матеріалами справи, судом встановлено, що позивач виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) по охороні об`єктів критичної інфраструктури, як протягом січня – травня 2025 року, так і протягом червня – серпня 2025 року, що є підставою для нарахування та виплати йому додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 за спірний період. 
Крім того суд зазначає, що із рапортом про виплату спірного грошового забезпечення позивач звертався до відповідача лише за період червень 2025 року.
Доказів звернення за інший період матеріали справи не містять.
Рішень/відмов, тощо за інший спірний період відповідач не приймав, а отже, слід дійти висновку, що у період з липня 2025 року і до часу звернення з позовом до суду позивачу виплачувалась додаткова грошова винагорода.
Доказів зворотнього матеріали справи не містять, а отже позовні вимоги у частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду позивачу, без зазначення кінцевої дати не підлягають задоволенню.
Аргументи відповідача щодо відсутності у період з 01.06.2025 року по 30.06.2025 року довідок та витягів із журналів бойових дій, тощо не спростовують право позивача на виплату вказаної додаткової винагороди, оскільки бойові розпорядження у т.ч щодо позивача було видано, в матеріалах справи наявні підтверджуючі документи того, що позивач брав участь у охороні та обороні державних об`єктів транспортної інфраструктури з числа об`єктів транспортної інфраструктури, охорону та оборону яких здійснює Військова частина НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконуючі обов`язки військової служби безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів.
Також, суд звертає увагу на те, що після постановлення ухвали від 27.01.2026 року про витребування доказів, відповідачем були надані витяги з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 , зокрема про відрядження ОСОБА_1 на об`єкти національної транспортної системи України, в яких, зокрема містилися відомості про підстави для таких відряджень (бойові розпорядження).
Крім того, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 року витребовувалися додаткові докази та пояснення по справі, між тим, станом на дату прийняття рішення ухвали суду фактично не виконані, зокрема, до суду не було надано жодних обгрунтованих пояснень із підтверджуючими доказами, які витребовувались судом.
Таким чином, оскільки відповідач без поважних причин не надав витребувані судом докази, суд визнає обставину, для з`ясування якої витребовувалися докази, а саме, обставини на які посилається позивач в обґрунтування вимог позову є доведеними, оскільки відповідач не спростував їх існування в установленому порядку.
Суд зазначає, що формальна відсутність наказів або документів у матеріалах справи через бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 не може бути підставою для відмови у виплаті, якщо фактично військовий виконував завдання.
В адміністративних справах обов`язок доказування законності своїх дій або бездіяльності покладається на відповідача (військова частина). Якщо військова частина не надає доказів законності невиплати, це трактується на користь позивача.
Неналежне документування частиною фактичної участі військового не повинно позбавляти його права на виплату.
Аналогічного висновку дійшов Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 21.04.2026 року по справі №160/30980/25.
Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи відповідачем не було наведено належними доказами правомірності невиплати позивачу додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 за спірний період, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до положень частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.06.2025 року по 30.06.2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду в розмірі до 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.06.2025 року по 30.06.2025 року.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева