Справа № 127/8089/26 
Провадження № 2/127/2298/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( заочне) 
16 липня 2026 року 	Вінницький міський суд Вінницької області	

в складі головуючого судді Ан О.В.,
за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці при заочному розгляді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
У березні 2026 із позовом до суду звернулося ТОВ «Споживчий центр», яке просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №20.07.2025-100002203 від 20.07.2025 у розмірі 31017,54 грн. Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №20.07.2025-100002203 згідно якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 10000 грн. Позичальник, отримавши кредитні кошти порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду.
Ухвалою суду від 17.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав заяву в якій просив суд розгляд справи здійснити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного порядку вирішення спору не заперечував.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК Україним, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вбачає, що заява відпровідача про відкладення розгляду справи від 16.07.2026 року свідчить про зловживання правом так як з вказаних відповідачем підстав суд відкладав розгляд справи 11.05.2026 року. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки ( заочно).
Судом установлено, 20.07.2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 погоджено пропозицію про укладення кредитного договору. Відповідач підписала заявку кредитного договору №20.07.2025-100002203. Згідно умов договору сума кредиту склала 10000 грн; строк кредитування – 168 днів за дати надання; дата повернення кредиту – 19.01.2026; процентна ставка – фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 2000 грн. 
Згідно відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №20.07.2025-100002203 позичальник підтвердив пропозицію на укладення кредитного договору на умовах зазначених вище.
Надання кредитних коштів ТОВ «Споживчий центр» відповідачу підтверджується наданою суду квитанцією. 
Відповідач свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 31017,54 грн з яких: 10000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15300 грн – проценти; 717,54 грн – комісія, 5000 грн – неустойка.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
На підставі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України).
Банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови у справі №363/1834/17).
Суд дослідивши надані докази прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з тих підстав, ТОВ «Споживчий центр» та  ОСОБА_1 уклали кредитний договір при цьому погодили усі його істотні умови. Відповідач прострочила взяті на себе зобов`язання у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача проте частково у сумі 25300 грн, з яких: 10 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15300 грн – проценти.
У зв`язку із змінами законодавства позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, тому суд відмовляє у частині стягнення неустойки у сумі 5000 грн.
Суд вважає, що нарахування комісії є додатковим тягарем для відповідача, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у вказаній частині, а саме у сумі 717,54 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 2171,63 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі ст. ст.1048,1049,1050,1052 ЦК України, керуючись ст. ст.12,13,76-78,141, 247, 258,263-265, 268 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №20.07.2025-100002203 від 20.07.2025 у розмірі 25300 (двадцять п`ять тисяч триста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2171 (дві тисячі сто сімдесят одну) гривню 63 копійки судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ: 37356833.
Відповідач:  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Повний текст рішення суду складено 16.07.2026

Суддя: