08 липня 2026 року 
Справа № 1-542/11
Провадження № 1-в/932/71/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
8 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Дніпро
у складі: 
головуючого-судді: ОСОБА_1 
при секретарі: ОСОБА_2 
з участю 
представника заявника адвоката ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ
До суду звернулася адвокат ОСОБА_3 в інтересах заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме  частки квартири, яка належить ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 з наступних підстав.
Постановою слідчого СВ ДГУ УМВС України в Дніпропетровській області від 9.06.2011 на частку квартири, яка належить ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 було накладено арешт з забороною вчиняти будь-які угоди з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна.
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2011 року  ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.1 та 307 ч.2 КК України і йому призначене остаточне покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією  частки у праві спільної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .
Заявник ОСОБА_4 на даний час є власником часток квартири за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 відбув покарання і давно проживає за кордоном та не цікавиться долею зазначеної частки квартири.
Відповідно до відповіді Шевченківського районного суду м.Дніпра на виконання зазначеного вироку суду в частині конфіскації майна було виготовлено та з супровідним листом від 30.05.2013 року направлено до ВДВС Бабушкінського району м.Дніпропетровська виконавчий лист та копія вироку суду і в матеріалах справи відсутня інформація про те чи було виконано вирок суду в зазначеній частині та чи змінився власник зазначеної частки квартири.
Згідно відповіді Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління МЮ на примусовому виконанні відділу не перебували виконавчі провадження, де боржником значиться ОСОБА_5 .
Також відсутні дані про зміну власника зазначеної частки квартири і в КП «ДМБТІ».
З вищевикладених відповідей вбачається, що процедура конфіскації частки у праві спільної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 не проводилась взагалі і станом на сьогодні власник зазначеної частки квартири не змінився, хоча з часу ухвалення вироку пройшло вже 15 років. Виконавчі провадження щодо конфіскації майна не відкривались та не здійснювались, однак накладений арешт не скасований. Наявність арешту майна грубо порушує права власника майна - ОСОБА_5 , а також грубо порушує права власника часток зазначеної квартири – заявника ОСОБА_4 і створює заявникові перешкоди у здійсненні свого права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном до теперішнього часу.
Відповідно до перехідних положень КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» - за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі і особа, яка не є учасником кримінального провадження має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав чи законних інтересів у порядку, передбаченому ст.174,539 КПК України в редакції 2012 року до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
В застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна потреба відпала. Обвинувачений давно відбув покарання, конфіскація належного йому майна не розпочиналась та не проводилась, майно з його власності не вибувало і всі строки давності виконання обвинувального вироку сплинули. Слідчий не наділений правом самостійно вирішувати питання про скасування арешту майна.
У судовому засіданні представник заявника підтримала клопотання просила його задовольнити, посилаючись на те, що накладений арешт на частку брата в спільній власності перешкоджає заявнику реалізовувати своє право розпорядитися своєю часткою квартири.
Дослідивши матеріали кримінальної справи та клопотання, вислухавши представника заявника, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Постановою слідчого СВ ДГУ УМВС України в Дніпропетровській області від 9.06.2011 на частку квартири, яка належить ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 було накладено арешт з забороною вчиняти будь-які угоди з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна.
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2011 року  ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.1 та 307 ч.2 КК України і йому призначене остаточне покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією  частки у праві спільної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .
На виконання зазначеного вироку суду в частині конфіскації належного обвинуваченому майна було виготовлено та з супровідним листом від 30.05.2013 року направлено до ВДВС Бабушкінського району м.Дніпропетровська виконавчий лист та копія вироку суду
Відповідно до ст.125,126 КПК України (1960 р.) у випадках, коли злочином заподіяний матеріальний збиток, а так само якщо санкція статті передбачає конфіскацію майна, слідчий зобов`язаний прийняти заходи по забезпеченню заявленого, а так само можливого позову або можливої конфіскації. При цьому накладення арешту на майно скасовується, якщо в застосуванні цього заходу відпадає необхідність.
Відповідно до перехідних положень КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно ст.409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. Згідно кримінально-процесуального законодавства з питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку до суду звертаються учасники процесу – засуджений, його захисник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, прокурор, державні органи, на яких покладено виконання зазначеного вироку (установи по виконанню покарань тощо).
Як встановлено в суді заявник не був учасником процесу у зазначеній кримінальній справі, не є власником майна, на яке накладено арешт і його представником не надано суду доказів порушення саме права власності заявника, якому належить частки квартири, арештом, який накладений на частку квартири, власником якої є інша фізична особа, а саме засуджений по кримінальній справі та невиконанням вироку в частині конфіскації майна засудженого.
Крім того, адвокат ОСОБА_3 здійснює правовий захист, відповідно до наданих нею документів, інтересів ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , який є власником арештованого майна, т.б. не має повноважень ставити питання про давність виконання вироку щодо засудженої особи, скасування арешту накладеного на майно засудженої особи. 
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного постановою слідчого СВ ДГУ УМВС України в Дніпропетровській області від 9.06.2011 на частку квартири, яка належить ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 відсутні, і приходить до висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання.
Керуючись ст.ст. 126, 409, 411 КПК України в редакції 1960 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах заявника ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного постановою слідчого СВ ДГУ УМВС України в Дніпропетровській області від 9.06.2011 на частку квартири, яка належить ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Дніпро, протягом 7 діб з дня її проголошення. 

Суддя
Шевченківського районного 
суду м. Дніпро ОСОБА_1