ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/12071/25 Головуючий суддя І інстанції Янцовська Т. М.
Провадження № 22-ц/818/4047/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2026 року     м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Люшні А.І., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2026 року у цивільній справі №646/12071/25, за позовом ОСОБА_1 до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Ківшарівка Куп`янського району Харківської області померла його мати ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина на належні їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчених 17.11.2017 державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказав, що вчасно позивач не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 21.10.2025 р. він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало померлій матері. Однак державним нотаріусом Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Полтавською К.С. в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області 21.10.2025 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
Зазначив, що станом на 24.02.2022 р. позивач проживав у м. Куп`янськ Харківської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 . Куп`янськ Харківської області було окуповано російськими військами, у зв`язку з чим державні органи, в тому числі і нотаріуси не працювали, а він не мав можливості вчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 
Зауважив, що місто Куп`янськ було звільнено від окупації російських військ тільки 09.09.2022 року, тобто вже після спливу 01.06.2022 року граничного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Однак і після звільнення міста Куп`янська від окупації ні нотаріус, ні суд не поновили свою роботу. У зв`язку з цим, звертатися з заявою до нотаріуса, а потім з позовом у суд, необхідно було у м. Харкові, однак він не мав такої можливості, так як були складнощі приїхати у м. Харків. 
Вважає, що з об`єктивних причин не мав можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і тому строк для прийняття спадщини пропущено з поважної причини.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд визначити додатковий строк – 3 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовну заяву.
Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області померла його рідна мати ОСОБА_2 . 
З моменту відкриття спадщини він постійно проживав у місті Куп`янськ Харківської області до серпня 2025 року. У зв`язку з тим, що з 21.12.2024 року на території м. Куп`янська велись активні бойові дії, він вимушений був переїхати у м. Харків, де 08.08.2025 року був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. 
Із заявою про прийняття спадщини я звернувся у Третю Харківську міську державну нотаріальну контору 21 жовтня 2025 року, тобто з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Строк для прийняття спадщини ним був пропущений з поважної причини: у зв`язку з активними бойовими діями на території м. Куп`янськ та тимчасовою окупацією міста протягом 6-ти місячного строку на прийняття спадщини. 
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, м. Куп`янськ перебувало у тимчасовій окупації з 24 лютого 2022 року по 09 вересня 2022 року, з 17.09.2022 року по 20.12.2024 року було територією можливих бойових дій, а з 21.12.2024 року є територією активних бойових дій.
Зазначив, що з наведених причин він не мав можливості вчасно, у встановлений законом 6-ти місячний строк, який спливав 01 червня 2022 року, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Місто Куп`янськ було звільнено від окупації 09 вересня 2022 року, тобто вже після спливу 01.06.2022 року граничного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Однак і після звільнення міста Куп`янська від окупації ні нотаріус, ні суд не поновили свою роботу. 
Суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що значна частина встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 , припала на повномасштабну військову агресію Росії проти України та тимчасову окупацію Російською Федерацією з 24.02.2022 року по 09.09.2022 року м. Куп`янська, де він мешкав на той час. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231 /23.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду. 
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Рішення суду мотивовано тим, що наведені позивачем причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є поважними. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду.
Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).
Частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).
Підпунктом 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. 
За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 10.09.1966 р. Лищенською селищною радою Ківерцівського району Волинської області (а.с.9).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Куп`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04.12.2021 р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації смертей 04.12.2021 р. зроблено відповідний актовий запис № 1738 (а.с.8).
Як вбачається, з копій свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 17.11.2017 державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 спадкоємицею майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружина ОСОБА_2 (а.с.10,11).
Постановою виконуючої обов`язки завідувача Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області державним нотаріусом Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори від 21.10.2025 р. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_2 , оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, що підтверджують факт прийняття нею спадщини у встановленому порядку (а.с.14-15).
Зі спадкової справи №333/2025 убачається, що спадщину після померлої ОСОБА_2 не прийнято (а.с.49-62).
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.
Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються:
1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;
2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;
3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

Всупереч вказаним нормам цивільного процесуального права суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позову, що на день спливу 6-місячного строку на прийняття спадщини та впродовж більшої частини цього строку, позивач вимушено перебував на окупованій російськими збройними силами частині території Харківської області, а тому він не мав можливості вчасно подати відповідну заяву про прийняття спадщини до компетентних органів України.
Так, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 (зі змінами), м. Куп`янськ Куп`янської міської територіальної громади перебувало під окупацією з 24 лютого 2022 року по 09 вересня 2022 року, у подальшому до 17 вересня 2022 року перебувало у зоні активних бойових дій, надалі до 20 грудня 2024 року – у зоні можливих бойових дій, з 21 грудня 2024 року дотепер є територією активних бойових дій.
З наданих позивачем документів вбачається, що на день окупації м. Куп`янська, 24.02.2026, у позивача є реєстрація постійного місця проживання у вказаному місті, на облік як внутрішньо переміщена особа він був взятий 04.08.2025 року, про що свідчить копія довідки № 6328-5003754732 та копія його паспорту з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання з 31.01.2008 та відсутність відомостей про зміну постійного місця проживання (а.с. 4, 5). 
До нотаріуса позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини 31 жовтня 2025 року, тобто через чотири місця після того, як він став на облік як ВПО. Інших спадкоємців після смерті матері на день звернення до нотаріуса не було встановлено (а.с. 14, ).
Наведені докази у їх сукупності свідчать, що останній день шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини припав на 01 червня 2022 року. Протягом цього часу спадкоємець за законом ОСОБА_1 вчасно не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини з огляду на те, що опинився на тимчасово окупованій території міста Куп`янська, на яких внаслідок цього українські органи влади припинили свою роботу. До нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 звернувся не пізніше чотирьох місяців після виходу з окупації, 21 жовтня 2025 року.
Таким чином слід визнати доведеним, що позивач з поважних причин, які об`єктивно від нього не залежали, не зміг вчасно, в межах визначених законом 6-ти місячного строку подати заяву про прийняття спадщини, а подав її в межах розумного строку після того, як опинився на території України, яка контролюється українськими органами влади. 
Отже, доводи скарги знайшли своє підтвердження у матеріалах справи та спростовують висновки суду першої інстанції.
За таких обставин та відповідно до вказаних норм матеріального права, колегія суддів вважає тривале вимушене перебування позивача на окупованій території, яке припало на кінець 6-місячного строку прийняття спадщини, пов`язаних з істотними труднощами у заявника на вчинення дій щодо звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, поважними причинами для його пропуску, а тому позов задовольняє та надає додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання даним судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері.
Позивач з огляду на окупацію також не мав протягом 6-ти місячного строку ніякої можливості відправити лист «Укрпоштою» на підконтрольну Україні територію, а звернувся до нотаріуса із заявою невдовзі після повернення на вільну територію України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що обставини, наведені ОСОБА_1 , є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а саме перебуванням позивача і місця відкриття спадщини на тимчасово окупованій території, а у подальшому - на території можливих бойових та активних бойових дій, де поштові відділення та нотаріуси, суд, інші державні органи не працювали, що унеможливило звернення до нотаріуса та подання заяви про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 ЦК України строк.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Отже, згідно а. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –задовольнити.
Рішення Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2026 року- скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.
Визначити  ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання даним судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 05 серпня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії А.І.Люшня.

Н.П.Пилипчук.