ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/8802/23 пров. № А/857/8919/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Кушнір В.О., Матковської З.М. 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року про поворот виконання судового рішення (суддя – Остап`юк С.В., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №300/8802/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України,
про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив: 

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 271056,09 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 182045,92 гривень.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 118.06.2024 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 272537,12 гривень. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 4164,04 гривень судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.
Судом першої інстанції 23.10.2024 видано виконавчий лист №300/8802/23 з виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у цій справі.
Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України в жовтні 2024 року, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23, виплатив ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в загальній сумі 219392,38 гривень.
У подальшому, постановою Верховного Суду від 24.07.2025 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 змінено, викладено її мотивувальну частину у редакції цієї постанови. Абзац третій постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року №300/8802/23 викладено у такій редакції: "Стягнути з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 91553 (дев`яносто одну тисячу п`ятсот п`ятдесят три) гривні 66 копійок".
29.07.2025 Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України подав до суду першої інстанції заяву, у якій просив допустити поворот виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23 у розмірі 148896,06 гривень.
ОСОБА_1 подав до суду відзив на заяву про поворот виконання судового рішення, у якому висловив свої заперечив проти задоволення заяви про поворот виконання судового рішення, оскільки стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні передбачено нормами трудового законодавства, а нормами Кодексу законів про працю України передбачено неможливість стягнення інших виплат, що випливають з трудових відносин.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 заяву про поворот виконання рішення суду - задоволено частково. Допущено поворот виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України виплачені на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23 кошти в сумі 127858,72 гривень.
З цією ухвалою суду першої інстанції від 23.01.2026 не погодилася відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає скаржник, що судом першої інстанції постановлено ухвалу без урахування всіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до невірного застосування судом норм матеріального права, а тому така підлягає зміні в частині визначення розміру суми з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (відповідач) зазначає про помилковий розрахунок судом суми надмірно сплачених коштів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Департаменту. З вирахуванням законодавчо встановлених платежів, в порядку повороту виконання рішення суду стягненню з ОСОБА_1 на користь Департаменту підлягають кошти в сумі 148896, 06 грн (219392,38 - 70496,20 = 148896,06), тобто різниця між вже фактично виплаченими коштами Департаментом на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі № 300/8802/23 та між коштами, які з вирахуванням законодавчо встановлених платежів ОСОБА_1 підлягали виплати на виконання постанови Верховного Суду від 24.07.2025 № 300/8802/23. Департамент вважає, що судом в повному обсязі не з`ясовано обставини, що мають значення для правильного визначення розміру суми, яка підлягає стягненню з позивача на користь Департаменту в порядку повороту виконання постанови суду апеляційної інстанції в даній справі.
За результатами апеляційного розгляду апелянт (відповідач) просить змінити ухвалу суду від 23.01.2026 та прийняти нову, якою стягнути з позивача на користь відповідача сплачені йому Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України кошти на виконання постанови суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23 у розмірі 148896,06 грн без відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Також з ухвалою суду першої інстанції від 23.01.2026 не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає скаржник, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допустив неправильне застосування норм матеріального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з підстав. наведених в апеляційній скарзі.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (позивач) зазначає, що суд першої інстанції не застосував закон, а саме статтю 239 КЗпП України, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин, після чого надав неправильне і одночасно найменш сприятливе для позивача тлумачення статті 381 КАС України. Скаржник погоджується з висновком суду першої інстанції, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, але суд першої інстанції дійшов безпідставних висновків, що вказана обставина дає йому підстави здійснити поворот виконання судового рішення. У цій справі мова йшла про середній заробіток за час вимушеного прогулу, який, так само як і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, випливає з трудових правовідносин і є санкцією за порушення роботодавцем трудових прав працівника. Обмеження щодо здійснення повороту виконання у спірних правовідносинах встановлені нормами трудового законодавства, а саме статтею 239 КЗпП України, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин. Саме нормами трудового законодавства заборонено допускати поворот виконання виплат, зокрема стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач) просить ухвалу суду від 23.01.2026 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про поворот виконання постанови суду від 08.10.2024 у цій справі та стягнення з ОСОБА_1 148896,06 грн..

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення заяви відповідача про поворот виконання рішення суду, виходить з наступного. 
Суд зазначає, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 стягнуто з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 182045,92 гривень.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 118.06.2024 скасовано та прийнято нову постанову, якою стягнуто з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 272537,12 гривень. 
Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України в жовтні 2024 року, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 виплатив ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в загальній сумі 219392,38 гривень.
Постановою Верховного Суду від 24.07.2025 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 змінено, абзац третій цієї постанови викладено у такій редакції: "Стягнути з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 91553 (дев`яносто одну тисячу п`ятсот п`ятдесят три) гривні 66 копійок".
Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України подав до суду першої інстанції заяву, у якій просив допустити поворот виконання постанови суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23 у розмірі 148896,06 гривень.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 380 КАС України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Постановою Верховного Суду від 24.07.2025 у справі №300/8802/23 не вирішувалось питання про поворот виконання рішення.
За змістом частини 7 статті 380 КАС України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 381 КАС України, поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. 
Суд зазначає, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Вищевикладеною нормою передбачено обмеження на поворот виконання судового рішення в окремих категоріях справ про відшкодування шкоди: заподіяної суб`єктом владних повноважень; заподіяної каліцтвом; заподіяної іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи.
Також обмеження на поворот виконання судових рішень встановлені у справах: про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів; рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
Згідно з правовими висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, а також у постановах Верховного Суду від 08.12.2022 у справі №200/5338/19-а, від 29.09.2022 у справі №420/3978/22, від 12.06.2023 у справі №160/7452/22, від 11.08.2025 у справі №160/12318/21 та від 13.11.2025 у справі №520/9192/22, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є заробітною платою чи грошовим забезпеченням у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", та не входить до структури заробітної плати.
З урахуванням такого правильним є висновок суду першої інстанції, що обмеження щодо повороту виконання рішення, встановлені статтею 381 КАС України, не поширюються на правовідносини щодо повороту виконання рішення про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, а доводи апеляційної скарги позивача в цій частині є безпідставними.
Суд першої інстанції вірно врахував, що стягуючи з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, розрахунки, наведені в судовому рішенні, є тією сумою коштів, з яких в подальшому роботодавцем здійснюються утримання податку з доходів та інших обов`язкових платежів. 
Пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України передбачено, що ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до пункту 16-1 Підрозділу 10. Інші перехідні положення ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Підпунктами 1.1-1.4 вказаного пункту ПК України передбачено, що платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Платіжними інструкціями №4677 від 30.10.2024 та №5122 від 28.11.2024 підтверджується, що на виконання постанови суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23 Департамент стратегічних розслідувань НП України сплатив ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в загальній сумі 219392,38 гривень.
За наслідками касаційного перегляду постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23 позовні вимоги задоволені в сумі 91553,66 гривень.
У заяві про поворот виконання постанови суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23 відповідач просив стягнути з позивача надмірно сплачений середній заробіток в сумі 148896,06 гривень з урахуванням податків та зборів, сплачених відповідачем до державного бюджету.
Разом з тим, різниця між фактично виплаченим відповідачем середнім заробітком за час затримки розрахунку при звільненні на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23 та присудженим середнім заробітком згідно постанови Верховного Суду від 24.07.2025 у справі №300/8802/23 складає 127858,72 гривень, з розрахунку 219392,38 гривень - 91553,66 гривень.
Окружний суд правильно вказав, що податки і збори, сплачені відповідачем до державного бюджету у зв`язку з добровільним виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №300/8802/23, не можуть бути стягнуті з позивача в порядку статті 380 КАС України. Тому в порядку повороту виконання рішення суду з позивача на користь відповідача підлягають стягненню надмірно виплачені кошти лише в сумі 127858,72 гривень, що не спростовано доводами апеляційної скарги відповідача.
Загалом доводи апеляційних скарг відповідача і позивача не містить належних та достатніх обґрунтувань і не спростовує висновків суду першої інстанції, які відображені в ухвалі суду від 23.01.2026 про часткове задоволення заяви Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 29.07.2025 про поворот виконання судового рішення у цій адміністративній справі.
З урахуванням наведених вище норм законодавства і фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а тому немає підстав для її скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 381 КАС України, суд 

постановив: 

Апеляційні скарги Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі №300/8802/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	В. О. Кушнір 	
 	 	З. М. Матковська