ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/21438/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року (суддя Луніна О.С., м. Дніпро, повний текст рішення складено 09.02.2026 року) в справі №160/21438/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и в:
22.07.2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач), в якому, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.05.2025 року №930998-2415-0403-UА12040150000015189 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2024 рік.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначала, що суд першої інстанції не оцінив його позицію, не виконав свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін (постанова ВС від 15.09.2021 у справі № 174/814/19). Суд безпідставно погодився з доводами відповідача, що код цільового призначення 11.00 «Землі промисловості» має загальне значення та включає в себе й код 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості та ніяким чином не впливає на розрахунок податкового зобов`язання з орендної плати. Не дано оцінку щодо детального розрахунку: не внесені в ППР ряд необхідних даних, а саме, в якому населеному пункті, області знаходиться об`єкт оренди (колонка 2), хоча відсоток оренди землі суттєво залежить від населеного пункту, регіону, цільового призначення та типу власності. Не надано оцінку щодо нормативної грошової оцінки землі в розмірі 5266666,96 гри., яка не відповідає нормативній оцінці землі зазначеній в Договорі оренди в розмірі 5011100,82 грн. (п.2.2 договору оренди), що в ППР не зазначено який урахований коефіцієнт індексації по земельному податку (колонка 6), що потягло за собою збільшення суму податкового зобов`язання з орендної плати землі з фізичних осіб за 2024 рік на 10222,65 грн. (колонка 11) в порівнянні орендної плати зазначеної в договорі. Згідно ПК України та пунктами 2, З розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204. (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року № 846), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 р. за № 124/28254 відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення рішення для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків за формою «Ф» (додаток 1), при складані ППР до них заноситься інформація передбачена відповідними формами. Не досліджено обставини що стосується фактичного вручення спірного податкового повідомлення-рішення, поштовим зв`язком ППР, не отримував.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що використання землі є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону, землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди. Суд першої інстанції вказував, що 30.10.2023 року між ОСОБА_1 та Кам`янською міською радою укладено Договір оренди земельної ділянки №15823, згідно п.1.1. позивачу надано у строкове, платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326. Договір укладено строком до 30.09.2033 року. Згідно договору оренди (п. 2.1) в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,8000 га для розміщення комплексу для виробництва лако – фарбової продукції. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 15.08.2023 становить 5011100,82грн. ОСОБА_1 набув речового права на оренду земельної ділянки загальною площею 0,800 га, з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326 після державної реєстрації цього права 31.10.2023 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 02.11.2023 року №352863786. Пункт 286.5 статті 286 ПК України встановлює, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку. Відповідно положень пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати відповідно до пункту 288.4 тієї самої статті встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами). Пунктом 289.2 статті 289 ПК України унормовано, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Станом на час укладення договору оренди землі розмір орендної плати складав 200444,03 грн. і був розрахований із нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розрахунок орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326 за 2024 рік визначений відповідачем наступним чином. Згідно договору оренди від 30.10.2023 №15823 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326 станом на 15.08.2023 становила 5011100,82 грн. Індекс споживчих цін за 2023 рік дорівнює 1,051. Таким чином нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2024 році складає: 5011100,82 х 1,051= 5266666,96грн. Згідно п. 286.5 ст. 286, пп. 288.7 ст. 288, з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ, ГУ ДПС у Дніпропетровській області Гопайца В.О. сформовано податкове повідомлення - рішення щодо нарахованого податкового зобов`язання з орендної плати за 2024 рік в сумі 210666,68 грн. У договорі оренди землі, укладеному 30.10.2023 між Кам`янською міською радою (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем), передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі: підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Орендар щорічно самостійно індексує розмір орендної плати, визначеної в договорі, та декларує її до податкових органів відповідно до прийнятого коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель. Суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.05.2025 року №930998-2415-0403-UА12040150000015189 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2024 рік та відсутність підстав для його скасування.
Згідно матеріалів справи, рішенням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 06.10.2023 року №1409-39/VIII (п. 1.1) надано ОСОБА_1 в користування на умовах оренди строком до 30.09.2033 земельну ділянку з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,8000 га для розміщення комплексу для виробництва лако – фарбової продукції, код КВЦПЗД – 11.02.
Між Кам`янською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди від 30.10.2023 року №15823 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,8000 га, кадастровий номер 1210400000:03:035:0326, для розміщення комплексу для виробництва лако – фарбованої продукції. Договір укладено строком до 30.09.2033. Згідно договору оренди від 30.10.2023 №15823 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326 станом на 15.08.2023 становила 5011100,82 грн. Індекс споживчих цін за 2023 рік дорівнює 1,051. 
Згідно договору оренди (п. 2.1) в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,8000 га для розміщення комплексу для виробництва лако – фарбової продукції. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 15.08.2023 становить 5011100,82 грн.
Згідно п. 4.2 договору оренди, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. 
Встановлено, що ОСОБА_1 набув речового права на оренду земельної ділянки загальною площею 0,800 га, з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326 після державної реєстрації цього права 31.10.2023 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 02.11.2023 року №352863786.
19.05.2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено податкове повідомлення - рішення від 19.05.2025 року №930998-2415-0403-UА12040150000015189, яким ОСОБА_1 нараховано суму податкового зобов`язання по орендній платі за землю з фізичних осіб, загальною площею 0,8га, з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326, за адресою: АДРЕСА_1 , за податковий період - 2024 рік в сумі 210666,68 грн. Податкове повідомлення-рішення направлене ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримане 27.05.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
У підпункті 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України закріплено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
Згідно п. 269.1 ст. 269, п. 270.1 ст. 270 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі. Об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Згідно пп. 271.1.1 та п. 271.1.2 п. 271.1 ст. 271, п. 274.1 ст. 274, п. 285.1 ст. 285 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. 
Відповідно до п. 286.1, п. 286.5, п. 286.6 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відомості про яку відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними та юридичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування. Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.
Таким чином, передбачено, що земельний податок нараховується для фізиних осіб за користування земельною ділянкою, яка не перебуває у їх власності.
У орендному користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,8000 га, кадастровий номер 1210400000:03:035:0326, для розміщення комплексу для виробництва лако – фарбованої продукції. Згідно договору оренди від 30.10.2023 №15823 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326 станом на 15.08.2023 становила 5011100,82 грн. Індекс споживчих цін за 2023 рік дорівнює 1,051. 
Відповідно до п. 287.1, п. 287.6 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
Пунктом 289.2 ст.289 ПК України передбачено що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Згідно договору оренди від 30.10.2023 року №15823 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326 станом на 15.08.2023 року становила 5011100,82 грн (п. 2.2 договору). Індекс споживчих цін за 2023 рік дорівнює 1,051. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1210400000:03:035:0326 складає: у 2024 році - 5011100,82 х 1,051 = 5266666,96 грн.
5266666,96 грн. х 4% ставки податку = 240666,68 грн. (сума податкового повідомлення-рішення). Варто вказати, що 4% ставки податку визначено договором та такий не перевищує ставку визначену у п. 288.5 ст. 288 ПК України. 
Згідно п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Отже, ОСОБА_1 має в орендному користуванні земельну ділянку згідно договору, та яким визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки та передбачено індексування. Фізичні особи нормами ПК України визначаються платниками земельного податку, в тому числі землекористувачі, орендарі.
Податковим органом вірно розраховано суму земельного податку відповідно до дати виникнення у позивача права на земельну ділянку, з урахуванням нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін. 
Слід вказати, що податкове повідомлення-рішення направлене ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримане 27.05.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
При вирішені спору, суд апеляційної інстанції керується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.05.2018 року у справі № П/811/1839/16, від 13.12.2018 року у справі №826/16887/16, від 14.02.2019 року у справі №820/855/17, від 13.03.2019 року у справі №808/8734/15, від 12.03.2019 року у справі №826/11633/16, від 23.01.2020 року у справі №809/2498/14, від 27.06.2023 року у справі № 820/1667/18, від 27.03.2026 року у справі № 826/8475/17.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року в справі №160/21438/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова