09.09.2026 Провадження по справі № 1-кп/940/137/26 
Справа № 940/1232/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
представник потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 12026116300000023 від 02 квітня 2026 рокуза обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернівці Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 , 05.12.2024, будучи працівником магазину «Отак» та перебуваючи в приміщенні даного магазину, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, 19, під приводом допомоги оформлення кредиту для придбання електротоварів ОСОБА_6 встановив останній на мобільний телефон мобільний додаток АТ «Універсал Банк» - «monobank» та відкрив банківський рахунок в АТ «Універсал Банк» НОМЕР_1 . 
07.12.2024 в ОСОБА_4 виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами потерпілої, що знаходилися на банківському рахунку НОМЕР_1 , емітованого в АТ «Універсал Банк». Так, ОСОБА_4 маючи корисливий мотив і мету поліпшення свого майнового становища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи доступ до мережі Інтернет та знаючи паролі до входу в мобільний додаток потерпілої ОСОБА_6 , здійснив вхід в мобільний додаток, де змінив фінансовий номер з номеру телефону НОМЕР_2 на номер телефону НОМЕР_3 та паролі для здійснення входу в даний додаток, таким чином отримав доступ до банківського рахунку потерпілої.
08.12.2024 о 16 год 37 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Тетіїв Білоцерківського району Київської області, діючи умисно, використовуючи доступ до мережі Інтернет, без згоди потерпілої ОСОБА_6 , маючи у користуванні мобільний телефон «Motorola edge 40» IMEI НОМЕР_4 з номером телефону НОМЕР_3 , який також є фінансовим номером в платіжній системі АТ «Універсал Банк», знаючи паролі для входу, увійшов в додаток «monobank», що є частиною автоматизованої інформаційної системи АТ «Універсал Банк», після чого самостійно встановивши кредитний ліміт на банківському рахунку, який емітований АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_1 та належить ОСОБА_6 , перерахував грошові кошти в сумі 24960 гривень на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_5 , яка видана на ім`я ОСОБА_7 , тим самим заволодів вказаними коштами шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Далі, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, 11.03.2025 о 00 год 05 хв, перебуваючи в м. Чернівці, Чернівецької області, діючи умисно, повторно використовуючи доступ до мережі Інтернет, без згоди потерпілої ОСОБА_6 , маючи у користуванні мобільний телефон «Motorola edge 40» IMEI НОМЕР_4 з номером телефону НОМЕР_3 , який також є фінансовим номером в платіжній системі АТ «Універсал Банк», знаючи паролі для входу, увійшов в додаток «monobank», що є частиною автоматизованої інформаційної системи АТ «Універсал Банк», після чого самостійно встановивши кредитний ліміт на банківському рахунку, який емітований АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 та належить ОСОБА_6 та перерахував грошові кошти в сумі 19968 гривень на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 , тим самим заволодів вказаними коштами шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Крім цього, встановлено, що 24.03.2025 о 09 год 28 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Фастів Київської області діючи умисно, повторно використовуючи доступ до мережі Інтернет, без згоди потерпілої ОСОБА_6 , маючи у користуванні мобільний телефон «Motorola edge 40» IMEI НОМЕР_4 з номером телефону НОМЕР_3 , який також є фінансовим номером в платіжній системі АТ «Універсал Банк», знаючи паролі для входу, увійшов в додаток «monobank», що є частиною автоматизованої інформаційної системи АТ «Універсал Банк», після чого самостійно встановивши кредитний ліміт на банківському рахунку, який емітований АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 та належить ОСОБА_6 та перерахував грошові кошти в сумі 9984 гривень на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 , тим самим заволодів вказаними коштами шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, встановлено, що 28.06.2025 о 23 год 21 хв ОСОБА_4 перебуваючи в с. Старичі Яворівського району Львівської області, діючи умисно, повторно використовуючи доступ до мережі Інтернет, без згоди потерпілої ОСОБА_6 , маючи у користуванні мобільний телефон «Motorola edge 40» IMEI НОМЕР_4 з номером телефону НОМЕР_3 , який також є фінансовим номером в платіжній системі АТ «Універсал Банк», знаючи паролі для входу, увійшов в додаток «monobank», що є частиною автоматизованої інформаційної системи АТ «Універсал Банк», після чого самостійно встановивши кредитний ліміт на банківському рахунку, який емітований АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 та належить ОСОБА_6 та перерахував грошові кошти в сумі 11960 гривень на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 , тим самим заволодів вказаними коштами шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Разом з тим встановлено, що 27.07.2025 о 09 год 28 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Старичі Яворівського району Львівської області, діючи умисно, повторно використовуючи доступ до мережі Інтернет, без згоди потерпілої ОСОБА_6 , маючи у користуванні мобільний телефон «Motorola edge 40» IMEI НОМЕР_4 з номером телефону НОМЕР_3 , який також є фінансовим номером в платіжній системі АТ «Універсал Банк», знаючи паролі для входу, увійшов в додаток «monobank», що є частиною автоматизованої інформаційної системи АТ «Універсал Банк», після чого самостійно встановивши кредитний ліміт на банківському рахунку, який емітований АТ «Універсал банк» за № НОМЕР_1 та належить ОСОБА_6 та перерахував грошові кошти в сумі 3952 гривень на банківську картку № НОМЕР_6 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 , тим самим заволодів вказаними коштами шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Всього ОСОБА_4 , заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 загальною сумою 70824 грн, якими розпорядився на власний розсуд.
ІІ. Позиція сторін кримінального провадження
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, зокрема, будучи працівником магазину «Отак» він допоміг потерпілій встановити додаток на мобільний телефон для придбання електротоварів. В подальшому, потерпіла вирішила відмінити кредит, тому він встановив даний додаток собі на телефон і скориставшись цим, здійснив вхід в мобільний додаток, де змінив фінансовий номер потерпілої, отримав доступ до її банківського рахунку і заволодів грошовими коштами потерпілої.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Прокурор підтримав висунуте ОСОБА_4 публічне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку тривалістю один рік.
Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_4 повністю відшкодував шкоду потерпілій та просила призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений  ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання.
Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, судом встановлено, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює.
Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, суд не встановив.
Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Білоцерківським районним відділом № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області 18.08.2026.
Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, обвинувачений ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_2 .
Ризик вчинення потворного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середній.
Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.
Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним тяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України, бере до уваги особу винного, визнання ним винуватості, щире каяття у вчиненому, позитивну характеристику за місцем проживання, добровільне відшкодування завданого збитку. Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_4  раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також в цілому належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Тому, встановлені судом обставини з урахуванням позиції прокурора в судових дебатах та наведених висновків уповноваженого органу з питань пробації дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.
Як неодноразово роз`яснював Верховний Суд, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо; дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права (зокрема, постанови Верховного Суду від 01.02.2018р. у справі №634/609/15-к, від 22.03.2018р. у справі №207/5011/14-к, від 17.10.2019р. у справі №205/7091/16-к, від 06.08.2020р. у справі №155/1064/18 тощо).
З огляду на це та враховуючи позицію прокурора, уповноваженого органу з питань пробації, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини четвертої статті 190 КК України, та звільнення його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням одного року іспитового строку. При цьому на обвинуваченого мають бути покладені обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Строк покарання обраховувати з моменту проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_8