Справа № 697/1385/26 
Провадження № 2/697/992/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сивухіна Г.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ :
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" (далі ТОВ «Свеа фінанс») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Слон кредит», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 02.03.2024 укладено договір № 1474177 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 3000,00 грн. строком на 360 днів. Позивач свої зобов`язання з договором виконав, натомість відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 31275,00 грн, що складається з:
- заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн;
- по процентах в розмірі 26775,00 грн;
- по пені 1500 грн.
Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 31275,00 грн та понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 03.06.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі.
Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, за зареєстрованою адресою місця проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження, відзив на позов не подано.
Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.03.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та відповідачем було укладено договір №474177 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов даного договору, товариство надає позичальнику кредит в гривні у розмірі 3000,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів.
Відповідно до п. 1.5. договору тип процентної ставки- фіксована; стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту.
Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_1 .
Згідно повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» від 15.08.2025, 02.03.2024 ТОВ «Селфі кредит» було успішно перераховано грошові кошти у сумі 3000 грн. на платіжну карту клієнта в системі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.21 на звороті).
15.07.2025 між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Свеа Фінанс" укладено Договір факторингу № 01.02-23/25 відповідно до умов якого ТОВ "Слон Кредит" передало ТОВ "Свеа Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Свеа Фінанс" прийняло належні ТОВ "Слон Кредит" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №1.02-23/25 від 15.07.2025 позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №1474177 від 02.03.2024 в сумі 31275,00 грн. (а.с.26,27).
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 29.01.2025 заборгованість відповідача перед ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» за договором №1474177 про надання споживчого кредиту становить 31275,00 грн, що складається з:
- заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн;
- по процентах в розмірі 26775,00 грн;
- по пені 1500 грн. (а.с.18-21).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статей 526,527,530ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з умовами Договору позики позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.
Первісний кредитор зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі.
У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому у останньої виникла заборгованість.
Суд погоджується з доводами позивача щодо наявності заборгованості:
- по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн;
- по процентах в розмірі 26775,00 грн, оскільки вони є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами.
Відповідачем не надано доказів неотримання коштів чи не укладення договору.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені по кредиту, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Відповідно до Указу Президенту України № 64/2002 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час, а тому нарахування (пені) по кредиту є неправомірним.
За цих обставин у стягненні з відповідача нарахованої пені (штрафу) в сумі 1500,00 грн необхідно відмовити.
Відповідно до ст.12 ч. 3,4, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 29775,00 грн., з яких:
- основний борг - 3000 грн.,
- заборгованість по відсотках - 26775,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2662,40 грн. (а.с.1).
Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 95,20%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2534,60 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст.76,81,141,263-265,354,355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1474177 від 02.03.2024 у розмірі 29775,00 грн.
У решті вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2534,60 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду складено 07.07.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місце знаходження: вул. Іллінська, 8, м.Київ, 04070, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Г . С . Сивухін