Номер провадження: 33/813/1376/26
Номер справи місцевого суду: 947/18098/26 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Губар Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича на постанову Київського районного суду міста Одеси від 09 червня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 09 червня 2026 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, 20.04.2026 року о 18.30 годин в м. Одесі, вул. Дениса Максишка, 27 ОСОБА_1 здійснив керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з зазначено постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Ільїчов С.Д. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови, грубе порушення судом першої інстанції процедури розгляду справи та просить постанову Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2026 року по справі № 947/18098/26 скасувати, провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що оскаржувана постанова в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП прийнята поза межами обставин та кваліфікації дій особи викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії №645873 від 20.04.2026 року. Стороною апелянтів зауважується, що суд першої інстанції вийшов за межі фабули протоколу та самостійно перекваліфікував ознаки адміністративного правопорушення з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на думку захисту є неприпустимим.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Ільїчова С.Д., які повідомлені належним чином і їх неявка з огляду на приписи ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду.
Крім того, від Адвоката Ільїчова С.Д. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1 , вимоги апеляційної скарги підтримують в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні.
З огляду на зазначене, враховуючи положення ч.6 ст. 294 КУпАП, у суду апеляційної інстанції відсутні перешкоди для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності та її захисника.
Згідно з положеннями ст. ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону районним судом дотримано у повному обсязі.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи.
Апеляційний суд, погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, перекваліфікувавши дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки постановою Одеського апеляційного суду від 19.05.2026 року скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2025 року у справі №947/41885/25 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, і повторність вчинення ним правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП протягом року відсутня.
Крім того, судом першої інстанції вірно зауважено, що така перекваліфікація дій не погіршує, а навпаки покращує становище ОСОБА_1 ..
Такий висновок ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростовується наведеними в апеляційній скарзі доводами.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, оскільки вина підтверджується дослідженими районним судом та перевіреними апеляційним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд до медичного закладу, та відеозаписом, яким підтверджується відмова від проходження огляду.
Інших доводів, які б були підставою для скасування оскаржуваної постанови зміст апеляційної скарги не містить.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича – залишити без задоволення, постанову Київського районного суду міста Одеси від 09 червня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов