Провадження: 2/484/3019/26
Справа: 522/4373/26-Е 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

12.08.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області 
в складі: головуючого судді Коваленко Н.А.
секретар судового засідання Голубкова Н.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,
УСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований між сторонами 17.10.2020 Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2567.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що спільне життя сторін не склалося та шлюбні відносини між ними остаточно припинені у листопаді 2024 року. Зазначає, що вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не підтримують сімейних відносин, отже шлюб має лише формальний характер. Дітей від шлюбу не мають. Позивачка зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В. від 13.04.2026 справу передано за підсудністю до Врадіївського районного суду Миколаївської області.
Ухвалою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокола Ф.Г. від 29.05.2026 справу передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.
26.06.2026 справа надійшла до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Коваленко Н.А.
Ухвалою від 01.07.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.
Сторони про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином.
Позивачка через систему «Електронний суд» скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти заочного розгляду справи на адресу суду не надходило.
Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про час, день та місце розгляду справи за адресою зареєстрованого місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України. Відповідачу запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача відповідач не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов наступного.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що 17.10.2020 Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2567, між сторонами у справі зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.24). Позивачка після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. 
Від шлюбу сторони дітей не мають.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 1 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно із частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1статті 110 СК України).
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Верховний Суд у постанові від 03 грудня 2020 року у справі № 456/848/16-ц вказав на те, що за змістом указаної норми (ст. 111 СК України) заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З наведених обставин справи вбачається, що сторони у справі є подружжям, проте один із них наполягає на розірванні шлюбу. 
Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.
Позивачка у позові вказувала на те, що між нею та відповідачем шлюбні відносини остаточно припинені у листопаді 2024 року, сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не підтримують сімейних відносин, отже шлюб носить формальний характер, а тому примирення та збереження сім`ї є неможливим.
Відповідач доводів позивача не спростував.
Отже, встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам позивача, суд, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (ст. 51 Конституції України), приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.
На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.
Згідно ч.2 ст.114, абз. 2 ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 2, 10-13, 206, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280 ЦПК України, статтями 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований між ними 17.10.2020 Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2567, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду складено та підписано 12.08.2026.

Суддя Н. А. Коваленко