ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 серпня 2026 року м. Житомир справа № 240/20660/25
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 064150018393 від 26.05.2025 про відмову у призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до його страхового стажу період роботи з 03.11.1997 по 01.11.1998, а також період здійснення підприємницької діяльності з 01.06.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 31.12.2016, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19.05.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України. Рішенням № 064150018393 від 26.05.2025 відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. Головне управління в Донецькій області зазначило, що страховий стаж становить 26 років 00 місяців 08 днів, що на думку позивача, не відповідає фактичним даним. До страхового стажу не було включено період трудової діяльності з 03.11.1997 по 01.11.1998 згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 04.08.1981 через наявність виправлення у даті наказу про прийняття на роботу та період здійснення підприємницької діяльності. Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому представник управління просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представник зазначає, що за результатами розгляду наданих документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 03.11.1997 по 01.11.1998, оскільки довідки відповідно до додатку № 5 Порядку № 637 та виписки із наказів по підприємству для розгляду не надано. Згідно Витягу з ЄРС для ФОП від 19.05.2025 заявник з 31.03.1998 по 30.10.2021 був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Інші документи, що підтверджують періоди здійснення підприємницької діяльності, відомості щодо виду системи оподаткування для розгляду не надавалися. В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості за період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 31.12.2016, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021 відсутні.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 26.05.2025 прийнято рішення № 064150018393 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. За результатом перегляду заяви від 19.05.2025, наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 07 місяців 23 дні, стаж для визначення права на призначення пенсії - 29 років 11 місяців 02 дні. З огляду на викладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на заміну рішення про відмову №064150018393 від 26.05.2025 прийнято нове рішення від 11.09.2025 №064150018393 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Ухвалою суду від 30.04.2026 року продовжено строк розгляду справи, застосовуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Витребувано у Головного управління ДПС у Житомирській області: інформацію про систему оподаткування, на якій перебував ОСОБА_1 у періоди: з 01.06.2001 по 31.12.2003; з 01.01.2015 по 31.12.2016; з 01.12.2020 по 31.12.2021; помісячний розрахунок фактично сплаченого єдиного внеску (ЄСВ) та страхових внесків у періоди: з 01.06.2001 по 31.12.2003; з 01.01.2015 по 31.12.2016; з 01.12.2020 по 31.12.2021; інформацію про законодавчо встановлений мінімальний розмір ЄСВ (страхового внеску) для фізичної особи підприємця за кожен місяць у періоди: з 01.06.2001 по 31.12.2003; з 01.01.2015 по 31.12.2016; з 01.12.2020 по 31.12.2021, що підлягав сплаті згідно із законом.
Розглянувши дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а також дослідивши подані сторонами документи, суд встановив таке.
ОСОБА_1 19.05.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 26.05.2025 № 064150018393 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. У рішенні вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 04.08.1981, з 03.11.1997 по 01.11.1998, оскільки наявне виправлення в даті приказу на прийняття. Страховий стаж особи становить 26 років 00 місяців 08 днів.
В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на заміну рішення про відмову №064150018393 від 26.05.2025 прийнято нове рішення від 11.09.2025 №064150018393 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 28 років 07 місяців 23 дні. Стаж для визначення права на пенсію з урахуванням вимог пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 29 років 11 місяців 02 дні. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 04.08.1981, з 03.11.1997 по 01.11.1998, оскільки наявне виправлення в даті приказу на прийняття. Не взято до уваги довідку № 5 від 14.02.2025, видану ПрАТ «Ладасервіс», оскільки довідка видана без посилання на первинні документи.
Згідно витягу з Єдиного Реєстру страхувальників заявник з 31.03.1998 по 30.10.2021 зареєстрований як фізична особа - підприємець. Додаткових документів про систему оподаткування та сплату страхових внесків не надано. Періоди підприємницької діяльності з 01.06.2001 зараховано до страхового стажу та стажу для визначення права на пенсію згідно даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Позивач, вважаючи протиправними рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії, звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі обставини та положення законодавства.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XIІ (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.
Частиною 1 ст. 44 Закону України № 1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду (ч. 2 ст. 44 Закону України № 1058-IV).
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону України № 1058-IV).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії за віком, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 04.08.1981, з 03.11.1997 по 01.11.1998, оскільки наявне виправлення в даті приказу на прийняття на роботу та періоди підприємницької діяльності.
Стосовно зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 04.08.1981, з 03.11.1997 по 01.11.1998, суд зазначає таке.
Порядок ведення трудових книжок у спірний період регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02 серпня 1985 року № 252), яка не застосовується натепер відповідно до наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.
Згідно з пунктом 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, усі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Тож наявність недоліків в оформленні трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист. Заповнення реквізитів трудової книжки, у тому числі їх чіткість та акуратність, залежить від дотримання/недотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки, тому певні (деякі) неточності/виправлення, які не стосуються періодів трудової діяльності, не утворюють підстав для незарахування періодів трудової діяльності до стажу для цілей обчислення (перерахунку) пенсії, оскільки підставою для призначення (перерахунку) пенсії є наявність необхідного страхового стажу, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, про що також зазначив Верховний Суд у постанові від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, підтвердження стажу роботи особи у інший спосіб, ніж за її трудовою книжкою, допускається лише у випадку відсутності такого документа або відповідних записів у ньому, або якщо у трудовій книжці містяться неправильні або неточні записи про періоди роботи.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 04.08.1981 позивач у період з 03.11.1997 по 01.11.1998 працював менеджером по маркетингу «АвтоВАЗтехобслуговування». Вказані обставини також підтверджуються виданою ПрАТ «Ладасервіс» довідкою від 14.02.2025 року №05.
Отже, дослідивши трудову книжку, наявну в матеріалах справи, та проаналізувавши її записи, суд не знайшов підстав для висновків про неправильність/неточність або сумнівність записів саме про період роботи позивача з 03.11.1997 по 01.11.1998.
При цьому суд зауважує, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може позбавляти права на пенсійне забезпечення. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладених у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17, яка враховується судом в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Стосовно зарахування до страхового стажу позивача періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.06.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 31.12.2016, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021, суд зазначає таке.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять, зокрема від роботодавців та застрахованих осіб (абзаци 2, 4, 5 частини 1 статті 21 Закону № 1058-IV).
Як визначено у частині 1 статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно з частиною 3-1 розділу XV Закону № 1058-IV (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року), до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року № 793 пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, доповнено новим абзацом, у якому зазначено, що періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Аналіз вказаних положень законодавства свідчить, що зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб-підприємців підлягають періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
Таким чином, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;
- з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків;
- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, (в редакції постанови правління ПФУ від 07 липня 2014 року № 13-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.
Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.03.2020 року по справі №414/1864/16-а (провадження №К/9901/21725/18)
Отже, для зарахування до страхового стажу періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування необхідно підтвердити сплату страхових внесків за спірні періоди, зокрема доказом сплати є згідно з Порядком № 637: період здійснення підприємницької діяльності за загальною системою до 01.07.2000 підтверджується довідкою ПФУ про сплату внесків, після 01.07.2000 — довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою ОК-5).
Відомості такої довідки із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01 липня 2000 року, з часу запровадження персоніфікованого обліку. Такі відомості будуть повними за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і своєчасно сплачував страхові внески (в подальшому єдиний внесок).
Як встановлено судом, витягом з ЄРС для ФОП підтверджується, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , є фізичною особою-підприємцем, дата державної реєстрації 31.03.1998.
При цьому, на виконання ухвали суду від 30.04.2026 ГУ ДПС у Житомирській області листом від 28.05.2026 року №267/5/06-30-24-03 повідомило, що відповідно до відомостей, одержаних від державного реєстратора в електронному вигляді, 01.11.2021 до Єдиного державного реєстру внесено запис про Державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємцем за її рішенням. За даними автоматизованих інформаційно-комунікаційних систем ДПС України, користувачами яких є територіальні органи ДПС, ФОП ОСОБА_1 перебував: з 01.01.2015 по 31.12.2016 – на загальній системі оподаткування, з 01.01.2020 по 01.11.2021 – на загальній системі оподаткування. Інформація щодо нарахованого та сплаченого страхового внеску та єдиного внеску за період з 01.06.2001 по 30.09.2013 не знаходиться у володінні податкової служби. Розмір мінімального страхового внеску становив: за період з січня по серпень 2015 року - 422,65 грн, з вересня по грудень 2015 року - 478,17 грн, з січня по квітень 2016 - 303,16 грн, з травня по листопад 2016 - 319,00 грн, за грудень 2016 - 352,00 грн, за грудень 2020 року 1100,00 грн, з січня по листопад 2021 року - 1320,00 гривень. За даними ІКП 71040000 «Єдиний внесок для ФОП, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» далі - ІКП 71040000), що ведеться за ФОП ОСОБА_1 , за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 нарахування та сплата єдиного внеску відсутня. Обліковується сплата у розмірі 262,47 грн, відповідно до платіжної інструкції №845004SB від 05.01.2016 - сплачено штрафну санкцію та пеню відповідно до Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску (Додаток 12) №0024001701 від 12.11.2015.
Також платником було подано Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску - Додаток 5 (далі - Звіт) до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 (із змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 435) за 2015 рік та 2016 рік, в яких відсутні нарахування з єдиного внеску.
За даними ІКП 71040000 за період з 01.12.2020 по 31.12.2021 нарахування з єдиного внеску не проводилось, сплата за даний період відсутня.
Відповідно до поданого Звіту за 2020 рік, єдиний внесок за грудень 2020 року не нараховувався. За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України станом на 27.05.2026 Декларація з Додатком ЄСВ 1 за 2021 рік від ФОП ОСОБА_1 не надходила.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини суд зазначає таке.
Щодо періодів підприємницької діяльності з 01.06.2001 по 31.12.2003.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 31.03.1998, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи індивідуальних відомостей про застраховану особу із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5, у спірні періоди, а саме: з 01.06.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002 та з 01.01.2003 по 31.12.2003, позивачем ОСОБА_1 здійснювалася сплата страхових внесків.
Посилання ГУ ДПС у Житомирській області на те, що інформація щодо нарахованого та сплаченого страхового внеску за період з 01.06.2001 по 30.09.2013 не знаходиться у володінні податкової служби, суд не бере до уваги, оскільки до 01 жовтня 2013 року органи державної податкової служби не наділялися повноваженнями щодо адміністрування та обліку страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначені функції здійснювалися безпосередньо органами Пенсійного фонду України, у системі персоніфікованого обліку якого й відображено факт сплати внесків позивачем.
Оскільки відомості форми ОК-5 є офіційним та належним підтвердженням сплати страхових внесків у системі персоніфікованого обліку, суд дійшов висновку, що періоди підприємницької діяльності позивача з 01.06.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002 та з 01.01.2003 по 31.12.2003 підлягають зарахуванню до його страхового стажу. Відтак, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо періодів підприємницької діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2016, суд зазначає таке.
Згідно з підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV Закону №1058-IV та пунктом 4 Порядку №637 періоди провадження підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2017 зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Із листа ГУ ДПС у Житомирській області від 28.05.2026 №267/5/06-30-24-03 вбачається, що позивач з 01.01.2015 по 31.12.2016 перебував на загальній системі оподаткування.
Водночас, контролюючим органом повідомлено, що за даними інтегрованої картки платника за кодом платежу 71040000 нарахування та сплата єдиного внеску за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 відсутні. Подані позивачем звіти за 2015 та 2016 роки також не містять нарахувань єдиного внеску. Про відсутність сплати єдиного внеску за вказаний період також свідчать дані за формою ОК-5. Наявна сума 262,47 грн є сплатою штрафних санкцій та пені і не свідчить про сплату єдиного внеску. 
Таким чином, належних доказів сплати страхових внесків за зазначені періоди матеріали справи не містять.
Оскільки для зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності після 01.01.2004 визначальною умовою є саме факт сплати страхових внесків, відсутність такого підтвердження виключає можливість зарахування періодів з 01.01.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2016 до страхового стажу позивача.
Щодо періодів з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 31.12.2021, суд зазначає, що у період з 01.01.2020 по 01.11.2021 позивач перебував на загальній системі оподаткування.
З листа ГУ ДПС у Житомирській області вбачається, що за даними інтегрованої картки платника за період з 01.12.2020 по 31.12.2021 нарахування та сплата єдиного внеску відсутні.
Крім того, відповідно до поданого звіту за 2020 рік єдиний внесок за грудень 2020 року не нараховувався, а декларація з додатком ЄСВ за 2021 рік до контролюючого органу не надходила.
За таких обставин суд дійшов висновку, що факт сплати страхових внесків за грудень 2020 року та за період з січня по жовтень 2021 року позивачем не підтверджено.
Оскільки закон пов`язує зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування саме зі сплатою страхових внесків, підстави для включення до страхового стажу періодів з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 31.10.2021 відсутні.
Беручи до уваги вказане, суд зазначає, що законодавством передбачено, що періоди здійснення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем можуть бути зараховані до страхового стажу лише за наявності належного документального підтвердження, зокрема щодо обраної системи оподаткування (спрощеної чи загальної) та факту сплати страхових внесків (єдиного внеску) у відповідні періоди.
Водночас, положення пункту 3-1 розділу XV Закону № 1058-IV прямо пов`язують можливість зарахування таких періодів до страхового стажу із встановленням факту здійснення підприємницької діяльності саме із застосуванням спрощеної системи оподаткування (або фіксованого податку), а також, для окремих періодів, – зі сплатою страхових внесків.
Таким чином, надані суду докази не підтверджують наявності передбачених законом підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.06.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 31.12.2016, з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 31.10.2021, а тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що відповідачем при прийнятті рішення про відмову у призначені пенсії не було повністю досліджено всі надані позивачем документи на підтвердження його страхового стажу, у зв`язку з чим не було зараховано до страхового стажу окремі періоди його діяльності (з 03.11.1997 по 01.11.1998, з 01.06.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002 та з 01.01.2003 по 31.12.2003), що свідчить про необґрунтованість такого рішення та необхідність його скасування.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 03.11.1997 по 01.11.1998, з 01.06.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002 та з 01.01.2003 по 31.12.2003 та зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19.05.2025.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Разом з тим, суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Словянськ, Донецька обл., код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 064150018393 від 26.05.2025 та від 11.09.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 03.11.1997 по 01.11.1998, з 01.06.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002 та з 01.01.2003 по 31.12.2003.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2025 про призначення пенсії та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати із сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко

10.08.26