П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/36328/25

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.,
повний текст судового рішення
складено 29.06.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої-судді Казанчук Г.П.
суддів: Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовною заявою до Військової академії (м. Одеса), в якій просить:
- визнати протиправними дії Військової академії (м. Одеса) щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 з 13.01.2023 по 19.05.2023 основних видів грошового забезпечення без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2023 в розмірі 2684 грн. відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»;
- визнати протиправними дії Військової академії (м. Одеса) щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 з 18.06.2025 по 16.09.2025 основних видів грошового забезпечення без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2025 в розмірі 3028грн. відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»;
- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) здійснити з 13.01.2023 по 19.05.2023 перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2023 в розмірі 2684грн. відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01 2004 року № 44;
- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) здійснити з 18.06.2025 по 16.09.2025 перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2025 в розмірі 3028грн. відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01 2004 року № 44;
- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошової компенсація за невикористані дні з щорічної основної відпустки за 2022,2023,2024,2025 роки; грошової компенсації за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015,2016,2017,2018,2019,2020,2021,2022,2023,2024,2025 роки; одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 30 календарних років з урахуванням перерахованого грошового забезпечення за 2025 рік iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01 2004 року № 44;
- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплати ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 за період з 13.01.2023 року по 19.05.2023 та за період з 18.06.2025 по 16.09.2025 по день фактичної виплати заборгованості.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 13.01.2023 року по 19.05.2023 року та з 18.06.2025 року по 16.09.2025 року включно, а також грошової компенсація за невикористані дні з щорічної основної відпустки за 2022,2023,2024,2025 роки; грошової компенсації за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015,2016,2017,2018,2019,2020,2021,2022,2023,2024,2025 роки, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 30 календарних років, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. 
Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 24983020) здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за період з 13.01.2023 року по 19.05.2023 року та з 18.06.2025 року по 16.09.2025 року включно, а також грошової компенсація за невикористані дні з щорічної основної відпустки за 2022,2023,2024,2025 роки, грошової компенсації за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015,2016,2017,2018,2019,2020,2021,2022,2023,2024,2025 роки, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 30 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено
Не погодившись із даним судовим рішенням, Військова академія (м. Одеса), (надалі – апелянт) звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, у якій просила рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеси) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року повернуто апелянту.
27.04.2026 р. позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, у якій просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у цій справі.
Заява обґрунтована тим, що рішення суду станом на дату подання заяви не виконано.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України задоволено.
Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) протягом тридцяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року по справі № 420/36328/25.
28.05.2026 року Військова академію м. Одеса подала звіт, у якому зазначено, що Військова академія здійснила нарахування належних позивачу сум, направила до вищого органу військового управління заявки на фінансування та вжила всіх можливих заходів для виконання рішення, однак його повне виконання є неможливим через відсутність бюджетних асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші видатки». У зв`язку з цим відповідач просить прийняти звіт, звільнити керівника від сплати штрафу та встановити новий строк для подання звіту тривалістю 90 днів.
01.06.2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява в якій він заперечує проти прийняття звіту, вважаючи його необґрунтованим, оскільки відповідач замовив кошти на виконання рішення суду за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», хоча, відповідно до роз`яснення Державної казначейської служби України, виплати, пов`язані з перерахунком грошового забезпечення військовослужбовців, мають здійснюватися за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців». На думку позивача, такі дії свідчать про неналежне виконання рішення суду, оскільки за КЕКВ 2800 кошти не надходять з 2021 року, тоді як за КЕКВ 2112 фінансування здійснюється, що підтверджується практикою виконання аналогічних судових рішень в інших військових частинах.
02.06.2026 року від Військова академія у додаткових поясненнях зазначила, що як розпорядник бюджетних коштів третього рівня вона зобов`язана діяти в межах бюджетного законодавства та вважає правомірним замовлення коштів для виконання судового рішення за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», оскільки Інструкція №333 передбачає здійснення за цим кодом видатків на виконання судових рішень незалежно від економічної суті платежу. Відповідач також наголосив, що лист Державної казначейської служби має лише інформаційний характер, а використання коштів за КЕКВ 2112 може призвести до порушення прав діючих військовослужбовців та створити дефіцит коштів на їх грошове забезпечення, тому просив врахувати наведені пояснення під час розгляду звіту про виконання рішення суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2026 р. прийнято звіт Військової академії м. Одеса про виконання рішення суду у справі № 420/36328/25.
Зобов`язано Військову академію м. Одеса протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року по справі № 420/36328/25. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у прийнятті звіту Військової академії (м. Одеса), про виконання рішення суду у справі № 420/36328/25. Накласти на керівника Військової академії (м. Одеса) штраф за невиконання рішення суду у справі № 420/36328/25. Зобов`язати Військову академію (м. Одеса) у місячний строк з дня отримання рішення суду подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року по справі № 420/36328/25.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач будучи обізнаний про наявність обов`язку щодо замовлення коштів для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року по справі № 420/36328/25 для подальшого здійснення видатків по КЕКВ 2112 згідно роз`яснення ДКСУ яка є єдиним органом уповноваженим на надання роз`яснень з питань застосування економічної класифікації видатків бюджету та класифікації кредитування бюджету, ігнорує таке роз`яснення та на власний розсуд продовжує замовляти кошти для виконання судових рішень по КЕКВ 2800 протягом періоду з 2021 року по теперішній час.
27.07.2026 р. Військовою академією (м. Одеса) подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить апеляційну скаргу на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2026 року по справі № 420/36328/25 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2026 року по справі № 420/36328/25 - без змін.
В обґрунтуванням вимог відзиву на апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що він не має можливості виконати судове рішення з коштів інших видатків бюджетних установ (КЕКВ), окрім КЕКВ 2800, оскільки це заборонено ч.1 ст.51 Бюджетного Кодексу України та може призвести до невиконання зобов`язань з виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за участь в бойових діях військовослужбовців, що зараз проходять військову службу.
07.08.2026 р. від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких апелянтом зазначено, що жодним нормативно-правовим актом на які в тому числі посилається Відповідач не встановлено, що видатки саме для нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовців на виконання судового рішення необхідно здійснювати саме по КЕКВ 2800.
Позивач звертає увагу суду, що у своєму листі від 10.07.2026 №15-11-11/17966 ДКС Українизазначив наступне: «З огляду на інформацію, зазначену у адвокатському запиті, повідомляємо, що у разі, якщо судовим рішенням зобов`язано військову частину здійснити перерахунок та виплату грошового утримання (забезпечення) військовослужбовцям, у тому числі основних та додаткових видів виплат, то виконання такиз судових рішень здійчнюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 – «Грошове забезпечення військовослужбовців». У свою чергу, виконання судових рішень щодо інших виплат фізичним особам, а також виконання судових рішень про стягнення коштів, за якими військова частина є боржником, здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2800 «Інші поточні видатки».»
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2026 року відкрито апеляційне провадження, витребувано адміністративну справу та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанці, -

УСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За ч. 1 статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
За частиною 2 статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
За матеріалами справи з метою добровільного виконання рішення суду фінансово-економічною службою військової академії нараховано позивачу суму відповідно рішення суду.
З метою подальшого добровільного виконання рішення суду, відповідно до Положення про фінансове господарство розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня (другого ступеня) за кошторисом Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.11.2009 № 550, Наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ, організації Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», начальником фінансового органу військової академії було складено та направлено до фінансово-економічного підрозділу вищого органу військового управління заявки та розрахунок коштів, необхідних для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року по справі № 420/36328/25, зокрема: основні заявки на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки” за напрямом грошового забезпечення за період з квітня 2026 року по травень 2026 року включно.; інформація про замовлення грошового ресурсу по справі № 420/36328/25 зазначена у Додатках № 2 кожної заявки (порядковий номер зокрема 439, позиція: Потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення) «Розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення»; окремими діями про вказану ситуацію, та потребу у коштах на виконання рішень суддів та винесення судами ухвал про встановлення судового контролю (у тому числі і по вказаній судовій справі) Керівником Військової академії (м. Одеса) письмово проінформовано вищий орган військового управління листом № 192/1086 від 30.01.2026.
Однак, у доданих до Звіту відповідача Виписках з рахунку Військової академії (м. Одеса) у Державній казначейській службі України зазначено суму залишку коштів в розмірі 0.00 грн. за КЕКВ 2800 «Інші видатки», з якого фінансується виконання судових рішень станом на: 02.07.2025, 15.07.2025, 30.07.2025, 31.08.2025, 15.08.2025, 02.09.2025, 15.09.2025, 30.09.2025, 01.10.2025, 15.10.2025, 31.10.2025, 04.11.2025, 17.11.2025, 30.11.2025, 01.12.2025, 15.12.2025, 26.12.2025, та на 2026 рік включно.
З огляду на те, що відповідач вжив реальних та належних заходів для виконання рішення суду, зокрема здійснив розрахунок потреби в коштах, подав бюджетні заявки та вчинив дії щодо отримання фінансування, суд першої інстанції дійшов до висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про те що невиконання рішення у повному обсязі зумовлене об`єктивними організаційно-фінансовими обставинами та відсутністю бюджетних асигнувань, а не ухиленням від його виконання.
Суд враховує, що рішенням у цій справі не було зобов`язано відповідача подати заявки на фінансування за КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" або по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки, тому є хибним посилання позивача на невиконання відповідачем рішення суду у даній справі через неподання заявки на фінансування виконання рішення суду за КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців".
Військова академія (м. Одеса) є бюджетною установою, фінансування якої здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.
За приписами до п.2.23 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України, що є додатком до наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року №280, військова частина має право здійснювати видатки виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисами і планами асигнувань загального фонду бюджету, спеціального фонду, помісячного розпису асигнувань, а також у передбачених випадках згідно з річним розписом за видатками надходжень, доведених органом ДКСУ, що підтверджує відповідність цих документів даним казначейського обліку.
Наказом Міністерства фінансів України №333 від 12.03.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 за №456/20769, (у редакції наказу від 21.03.2012 №754), затверджена Інструкція щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету (надалі Інструкція №333)
Економічна класифікація видатків бюджету призначена для розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування. Економічна класифікація видатків бюджету забезпечує єдиний підхід до всіх учасників бюджетного процесу з точки зору виконання бюджету. (п.1.1. гл.1 Інструкції №333).
Відповідно до підпункту 2.1.1.2 підпункту 2.1.1 пункту 2.1 глави 2 Інструкції №333 за кодом 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» здійснюються наступні видатки:
1) грошове утримання (забезпечення) військовослужбовців, осіб, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу, у тому числі основні та додаткові види виплат;
2) заохочення, передбачені законодавством;
3) відшкодування податку на доходи фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, співробітниками Служби судової охорони та особами рядового і начальницького складу у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, згідно із законодавством;
4) одноразова грошова допомога при звільненні зі служби військовослужбовців, осіб, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу.
Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Інструкції №333 за кодом 2800 «Інші поточні видатки» здійснюються видатки, які не пов`язані з придбанням товарів та послуг установами, у тому числі, окрім іншого:
9) виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу), крім виплат, передбачених підпунктом 27 підпункту 2.5.3 пункту 2.5 цієї глави цієї Інструкції, щодо:
відшкодування збитків, майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду;
інші виплати юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду, у тому числі виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством. Перерахування (сплата) податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також інших податків і зборів, які у встановлених законодавством випадках підлягають нарахуванню/утриманню на/з сум виплат за рішеннями суду, здійснюються за цим кодом;
відшкодування судових витрат.
Відповідно до підпункту 27 підпункту 2.5.3 пункту 2.5 глави 2 Інструкції №333, Код 2730 «Інші виплати населенню» передбачає:
27) виплати на виконання рішень, прийнятих національними судами на користь фізичних осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року №902 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду».
Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за бюджетною програмою «Забезпечення виконання рішень суду» (далі - бюджетні кошти), для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, а також сплати виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, апеляційний суд зазначає, що видатки державної установи, якою є відповідач в цій справі, за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» передбачають саме видатки на виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу).
Тому, незалежно від економічної суті призначення тієї суми, яку було зобов`язано нарахувати та виплатити за рішенням суду від 19.01.2026 р. в цій справі, боржник відповідач зобов`язаний виплатити таку суму виключно за рахунок коштів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», дотримуючись бюджетної дисципліни, і суд не може своїм рішенням змінювати такий порядок виплати.
Наведене свідчить про помилковість доводів апелянта щодо можливості виконання рішення в цій справі за рахунок коштів за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».
Стосовно посилань апелянта на лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України із державною казначейською службою (листи від 23.10.2025 за вих.№220/13/26491 та від 08.12.2025 за вх.№220/13/28114), то колегія суддів зазначає, що такий лист не є нормативно-правовим актам, на підставі якого суд своїм рішенням може змінити визначений законом порядок здійснення відповідачем видатків державного бюджету за КЕКВ, а викладена в цьому листі інформація Департаменту стосується інших фактичних обставин, ніж ті які виникли між сторонами в цій адміністративній справі.
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про прийняття звіту Військової академії (м. Одеса) з одночасним встановленням нового строку для подання звіту.
Щодо прохання апелянта накласти на керівника Військової академії (м. Одеса) штраф за невиконання рішення суду у справі № 420/36328/25, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Згідно ч.ч.2, 3 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Частиною п`ятою статті 382-3 КАС України визначено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Згідно ч.11 ст.382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Таким чином, з вказаних норм слідує, що прийняття рішення про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може мати місце у випадку відмови у прийнятті судом звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
У даному ж випадку оскаржуваною ухвалою від 29.06.2026 року судом першої інстанції прийнято звіт Військової академії м. Одеса про виконання рішення суду у справі № 420/36328/25. Зобов`язано Військову академію м. Одеса протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року по справі № 420/36328/25. 
За наведених обставин колегія суддів наразі не вбачає підстав для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу в порядку ч.3 ст.382-3 КАС України.
Так, колегія суддів зазначає, що керівник Військової академії (м. Одеса) не має бюджетної можливості здійснювати виконання рішення суду без належного фінансування таких витрат. При цьому, штраф за невиконання рішення суду покладає на керівника Військової частини фінансову відповідальність за відсутність в його діях/бездіяльності умисних дій щодо невиконання рішення суду чи то неподання звіту про виконання рішення суду.
Слід звернути увагу, що виділення коштів із бюджету на фінансування платежів щодо виплати грошових коштів на виконання рішення суду, не залежить від волі окремого керівника військової установи, що дає підстави для висновку про відсутність в діях керівника військової частини вини та умислу направленого на невиплату позивачу нарахованої суми заборгованості на виконання судового рішення.
Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 382, 382-2, 382-3 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: Г.П. Казанчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: О.В. Єщенко