Справа №452/2305/26
Провадження №3/452/1036/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, українця, що має середню освіту, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.122-2, ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), - 

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2026 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшли для розгляду протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАПта за ч.1 ст.122-2 КУпАП, яким після автоматизованого розподілу було присвоєно номери справ: №452/2212/26 (провадження №3/452/1001/2026) та №452/2213/26 (провадження №3/452/1002/2026), відповідно. 

Того ж дня вказані адміністративні справи передано на розгляд судді Кущ Т.М., які згідно постанови судді від 10 червня 2026 рокубуло об`єднано в одне провадження під №452/2212/26 (провадження №3/452/1001/2026).

Розгляд об`єднаної справи було призначено на 22 червня 2026 року о 16 год. 00 хв..

Разом з тим, 15 червня 2026 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду ще один протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, якому після автоматизованого розподілу було присвоєно номер справи: №452/2305/26 (провадження №3/452/1036/2026).

Того ж дня вказану адміністративну справу передано на розгляд судді Пташинському І.А..

Згідно постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинського І.А. від 19 червня 2026 року матеріали справи №452/2305/26 (провадження №3/452/1036/2026) передано судді Кущ Т.М. для вирішення питання про об`єднання в одне провадження для спільного розгляду з об`єднаною справою №452/2212/26 (провадження №3/452/1001/2026).

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М. від 22 червня 2026 року вищезгадані справи об`єднано в одне провадження під №452/2305/26 (провадження №3/452/1036/2026).

Розгляд об`єднаної справи було призначено на 21 липня 2026 року о 09 год. 30 хв., який в подальшому було відкладено на 03 вересня 2026 року о 10 год. 00 хв. у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання. 

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення та матеріалів справи судом встановлено наступне.

07 червня 2026 року о 20 год. 39 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Audi A6», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , біля будинку №138 по вул. Шашкевича у м. Самборі Львівської області, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору, а також увімкнення спеціального звукового сигналу, після чого під час зустрічного роз`їзду зі службовим транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota Corolla», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить Головному управлінню Національної поліції у Львівській області (далі - ГУНП у Львівській області), не дотримався безпечного бокового інтервалу, у результаті чого відбулось зіткнення автомобілів, при цьому ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь до протоколу приладом «Drager Alkotest», який проведено 07 червня 2026 року о 21 год. 37 хв. за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Шашкевича, та за результатами якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 2,73 проміле, а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, №271 від 07 червня 2026 року о 22 год. 21 хв., та за результатами якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 3,129 проміле, чим порушив п.2.4, п.8.9 (б), п.13.3 та п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Представник потерпілого - ГУНП у Львівській області про дату, час і місце розгляду був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою про доставкуелектронного листа від 03 серпня 2026 року, в судове засідання, призначене на 03 вересня 2026 року, повноважний представник потерпілого не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, жодних заяв чи клопотань від представника потерпілого до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про дату, час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 03 вересня 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду складених відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення був повідомлений належним чином, а саме, шляхом направлення поштового відправлення, яке він отримав 04 серпня 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань до суду від нього не надійшло.

Також слід зазначити, що інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак ОСОБА_1 мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами. До того ж, ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, як і про те, що розгляд справи про адміністративні правопорушення відбудеться в Самбірському міськрайонному суді Львівської області.

Крім того, у своєму рішенні у справі «Смірнов проти України» Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Також, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

До того ж, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово констатував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, Європейський Суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в суд не з`явився, тому суд оцінює таку поведінку останнього як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Враховуючи наведене, а також відсутність клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням статті 268 КУпАП, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі докази, дійшов наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ознайомившись із протоколами про адміністративні правопорушення, від їх підпису відмовився та будь-яких письмових пояснень не надав. При цьому, про наявність будь-яких заперечень щодо інкримінованих йому адміністративних правопорушень як у протоколах про адміністративні правопорушення, так і окремо не зазначив. 

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

З п.1 ч.1 ст.247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі – Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, тощо.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Із роз`яснень, що містяться у абз.3 п.27 Постанови, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити

дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника, в даному конкретному випадку щодо ОСОБА_1 , і в межах, встановлених протоколами про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.9 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі – Інструкція з оформлення матеріалів), вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №686874 від 07 червня 2026 року зафіксовано день, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, у зв`язку із порушенням останнім п.2.4, п.8.9 (б) ПДР України. Вказаний протокол складений уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку та містить певну інформацію відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Так, згідно  п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. Відповідно Згідно з п.8.9 (б) ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, являється невиконання, зокрема, водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №686821 від 07 червня 2026 року зафіксовано день, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із порушенням останньою п.13.3 ПДР України. Вказаний протокол складений уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку та містить певну інформацію відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Згідно ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктом правопорушення є учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному (абз.87 п.1.10 ПДР України). 

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до вимог п.26 Постанови, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення ПДР України.

Відтак, основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями ПДР України та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а відсилає до інших нормативних та законодавчих актів, у даному конкретному випадку до ПДР України, зокрема до п.13.3 ПДР України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості водія у межах порушення вимог ПДР України, зазначених посадовою особою в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дорожньою обстановкою, відповідно до ПДР України, є сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

ПДР України визначено, що перешкода для руху - це нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п.1.10 ПДР України безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього рух.

Згідно п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

З аналізу вказаних вище норм слідує, що у разі виникнення перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, зустрічного роз`їзду, тощо.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що відображені на схемі місця ДТП пошкодження транспортних засобів повністю відповідають фактичним обставинам справи, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, та узгоджуються із іншими матеріалами справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №686851 від 07 червня 2026 року зафіксовано день, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із порушенням останнім п.2.9 (а) ПДР України. Вказаний протокол складений уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку та містить певну інформацію відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП України, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі – Інструкція).

Відповідно до п.п.2,6,7 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьою статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням

спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно тестування на алкоголь до протоколу приладом «Drager Alkotest», який проведено 07 червня 2026 року о 21 год. 37 хв. за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Шашкевича, та згідно відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 2,73 проміле.

Як вбачається із переглянутих судом технічних відеозаписів із нагрудної камери працівників поліції, під час складання протоколу про адміністративну правопорушення ОСОБА_1 не заперечував керування ним транспортним засобом - автомобілем марки «Audi A6», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місці, день і час.

З рапорту посадової особи ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Сушка Я.О. встановлено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, відтак водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. Разом з тим, ОСОБА_1 в подальшому не погодився з результатами тестування та виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у Комунальному некомерційному підприємстві Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня». 

Суд враховує, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20 травня 2020 року), але разом з тим суд приймає до уваги, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, №271 від 07 червня 2026 року о 22 год. 21 хв., ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 3,129 проміле. Зазначений висновок лікаря водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку не оскаржувався.

Відповідно до п.12 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 ознайомився зі змістом трьох протоколів про адміністративні правопорушення, проте від їх підпису відмовився та пояснень не надав. Разом з тим, про наявність будь-яких зауважень щодо його змісту чи обґрунтованих заперечень по суті адміністративних правопорушень як у протоколах про адміністративні правопорушення, так і окремо не зазначив. 

На переконання суду, протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 складені уповноваженою особою з дотриманням вимог стст.254-256 КУпАП та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимими доказами, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до них. У протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права та обов`язки, в кожному випадку окремо. 

При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозаписів, істотних порушень з боку працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено, а тому суд доходить висновку, що працівники поліції діяли в межах наданих їм повноважень.

З відеозаписів цілком зрозуміло, що події відносяться саме до цієї справи та відбулися саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення. 

Суд зазначає, що обставини, які мали місце і стали підставою для складання протоколів про адміністративні правопорушення відносноОСОБА_1 , є достатніми для повного розуміння суті правопорушень.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. Вказані докази взаємопов`язані, взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню.

При цьому, будь-яких переконливих доводів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій та/або могли б бути підставами для закриття провадження в справі за відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, при розгляді даної справи судом не встановлено.

Слід врахувати, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами чинного законодавства.

За таких обставин, висновок про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.4, п.8.9 (б), 13.3 та 2.9 (а) ПДР України ґрунтується на матеріалах справита узгоджується з наявними в них доказами.

Відтак, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується трьома протоколами про адміністративні правопорушення, відеозаписами, відтвореними в судовому засіданні, на яких зафіксовано рух транспортного засобу - автомобіля марки «Audi A6», державний

реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та подальше невиконання ним вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, схемою місця ДТП, тестуванням на алкоголь до протоколу приладом «Drager Alkotest», який проведено 07 червня 2026 року о 21 год. 37 хв. за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Шашкевича, та за результатами якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 2,73 проміле, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, №271 від 07 червня 2026 року о 22 год. 21 хв., та за результатами якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 3,129 проміле, а також іншими матеріалами перевірки, у тому числі відеозаписами, на яких зафіксовано проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, як вбачається із досліджених судом відеозаписів, ОСОБА_1 не оспорював факт керування ним транспортним засобом, а також результати медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП, ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, не вбачається підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вищевказаних адміністративних правопорушень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП, ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. 

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , його особу та ступінь вини, сімейний та майновий стан, те, що він раніше протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення. 

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Згідно з вимогами ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адмiнiстративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним i тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відтак, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді та розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, розмір якого визначений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, визначений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.36,40-1,ст.122-2,ст.124, ст.130,стст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП, ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на користь держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шестисот шістдесяти п`яти) гривень 60 (шістдесяти) копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106; Код за ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106). 

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції – Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя:          Т.М. Кущ