ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/2178/25 | Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 33/817/384/26 | Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч. 1 ст 130 КУпАП |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка П.А. на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року,-

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Згідно постанови, 15 вересня 2025 року інспектором Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Миханцьо В.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 455024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 15.09.2025 року о 19:30:00, в селі Шманьківчики Чортківського району Тернопільської області, керував автомобілем марки Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 , , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці ДТП, за допомогою приладу газоаналізатора алкотестер DRAGER 6810, прилад ARBL 0924, на табло якого висвітлено результат позитивний – 2,10 %. З результатом водій згідний, проїхати в КНП Чортківську районну лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року та закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що:
у матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, так як в наявному в матеріалах справи відеозаписі присутня фіксація виключно спілкування з працівником поліції;
рапорт працівника поліції не може бути самостійним або визначальним доказом, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, а сам рапорт є лише внутрішнім службовим документом;
суд першої інстанції підійшов до справи формально, не провів змістовного аналізу відео та фактично переклав тягар доведення невинуватості на саму особу, що суперечить ст. 62 Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка П.А., який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи, якими підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: 
протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 455024 від 15 вересня 2025 року;
письмовій інформації з з електронної бази даних про реєстрцію за №12093 рапорта інспектора СРПП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Плосконоса А.В. від 16 вересня 2025 року про виявлення в с.Шманьківчики дорожньо-транспортної пригоди, яку вчинив водій ОСОБА_1 , можливо у стані алкогольного сп`яніння;
Акті оглядлу на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 від 15 вересня 2025 року та роздрукованому результаті його тестування за допомогою газоаналізатора, яким зафіксовано рівень алкоголю 2,10 ‰, що більше ніж в десять разів перевищує допустимий рівень;
особистих письмових поясненнях ОСОБА_1 від 15 вересня 2025 року, в яких він підтверджує факт керування автомобілем та повідомляє обставини вчинення ДТП. Зміст письмових пояснень узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 , які зафіксовані відеозаписом нагрудних камер працвників поліції на місці події;
копії схеми місця ДТП від 15 вересня 2025 року, яка підписана ОСОБА_1 як водієм.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то вони повністю спростовуються матеріалами справи. Досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського, хоч і відображає події після настання ДТП, містить фіксацію розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції. Зі змісту цієї розмови вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом, а навпаки надавав чіткі відповіді на питання поліцейського стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди (файл Павлінський 130 період часу з 20:22:00 до 20:22:15) , що у сукупності з іншими матеріалами об`єктивно підтверджує факт керування ним автомобілем.
Крім того, ні в своїх письмових поясненнях від 15.09.2025 року (а.с. 6), ні у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №455024 (а.с. 1) ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень щодо інкримінованих йому правопорушень та не заперечував факту керування ним транспортним засобом.
Посилання захисту на фрагментарність відеозапису не спростовує подію правопорушення, оскільки вина особи доведена сукупністю інших узгоджених між собою письмових доказів, зміст яких апелянт не спростував. 
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи захисника про недостовірність обставин, які зафіксовані у Акті огляду на стан сп`яніння, письмових результатах тестування і протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ці документи були підписані ОСОБА_1 після роз`яснення йому процесуальних прав та без жодних зауважень. Також, апеляційному суду не надано жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 після оформлення матеріалів справи за ст.130 КУпАП зверталась в установленому порядку із повідомленнями про підроблення підписів ОСОБА_1 в зазначених документах чи про інші порушення порядку оформлення матеріалів цієї справи. 
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність належних і допустимих доказів факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд оцінює як обрану стратегія захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Доводи захисника про недопустимість рапорту як самостійного доказу є неспроможним, оскільки рапорт не оцінювався ізольовано, а досліджувався в сукупності з іншими доказами у справі відповідно до ст. 252 КУпАП, згідно з якою орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Доводи апелянта про формальний підхід суду першої інстанції та нібито перекладення тягаря доведення на особу є необґрунтованим і не відповідає дійсному змісту оскаржуваної постанови.
Судом першої інстанції досліджено та оцінено всю сукупність наявних доказів у їх взаємозв`язку, а висновок про доведеність вини ґрунтується на достатності доказів. Сама лише незгода апелянта з оцінкою доказів судом не свідчить про порушення презумпції невинуватості чи формальний розгляд справи.
Твердження апелянта про відсутність документів на технічний засіб «DRAGER 6810» є також безпідставними, оскільки свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки наявне в матеріалах справи (а.с. 4).
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Отже, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка П.А. залишити без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року, відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя