Справа №591/6552/26 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О. М.
Номер провадження 33/816/1378/26 | Суддя-доповідач Колодяжний А. О.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сопової В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сопової В.С. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою, ОСОБА_1 27 травня 2026 року о 20:33 год у м. Суми по вул. Харківська, 116, керував т/з Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 або в найближчому медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Сопова В.С. просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2026 року та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід до розгляду справи та не з`ясував всебічно всі обставини вчинення правопорушення. Вказує на відсутність в матеріалах справи доказів фіксування та повідомлення її підзахисному виявлених в нього ознак алкогольного сп`яніння, частина з яких, зазначена в протоколі не узгоджується з вимогами Інструкції. Тому вважає всі подальші дії працівників поліції, в тому числі і вимога пройти огляд на стан сп`яніння, незаконними. Окрім цього зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не виносилась, що ставить під сумнів законність вимоги про зупинення транспортного засобу під його керуванням, що свідчить про упередженість працівників поліції. Вказує і на порушення права на захист, оскільки права, передбачені ст. 268 КУпАП її підзахисному не роз`яснювалися.
Вислухавши доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Сопової В.С., перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як передбачено статтею 251 КУпАП.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду, підлягає доказуванню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція пройти огляд та факт відмови водія від його проходження.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 677238 від 27 травня 2026 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження відповідного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Це відповідає фактичним обставинам справи і, окрім протоколу, об`єктивно підтверджується доказами у справі.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, огляд останнього не проводився.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.
Відеозаписами події правопорушення з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього в ході спілкування ознак сп`яніння, відмова від проходження огляду як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, а також складення матеріалів щодо ОСОБА_1 та ознайомлення останнього з їхнім змістом.
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 27 травня 2026 року в м. Суми в апеляційній скарзі не заперечується. Крім того, вказана обставина повністю підтверджується наявним у справі відеозаписом, долученим до протоколу.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про порушення поліцейськими встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає їх безпідставними з наступних підстав.
Процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у статті 266 КУпАП, розділі Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, розділах І-ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.
Згідно визначеної процедури огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 2, 3 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння шкіряного покриву обличчя, виявлені працівниками поліції 27 травня 2026 року у ОСОБА_1 всупереч доводів захисника повністю відповідають приписам п. 3 вказаної Інструкції.
Що стосується доводів захисника з приводу того, що працівники поліції не здійснювали дій на встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, то такі не заслуговують на увагу, оскільки питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння у водія відноситься виключно до компетенції поліцейського, які встановлюються останніми при спілкуванні з особою, серед іншого, шляхом відчуття запаху алкоголю з порожнини рота та аналізу поведінки цієї особи, її мови, тощо.
Зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння надають працівникам поліції лише підстави для виникнення сумнівів стосовно стану, в якому перебуває водій. З метою перевірки такої суб`єктивної підозри, працівники поліції вправі вимагати відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху проходження водієм огляду на стан сп`яніння. Саме результати огляду й мають підтвердити чи спростувати обґрунтованість вказаної суб`єктивної оцінки. Незгода водія з наявністю у нього ознак сп`яніння не надає йому права відмовлятися від вимоги поліцейських щодо огляду на стан сп`яніння, що й передбачено положенням п. 2.5 Правил дорожнього руху та приписами частини першої статті 130 КУпАП.
За наявності встановлених ознак алкогольного сп`яніння поліцейські законно пред`явили ОСОБА_1 вимогу про проходження огляду.
Будь-яких доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення матеріали справи не містять. 
Не встановлено в ході апеляційного розгляду і доказів порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським.
Відсутність в матеріалах справи постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, на що звертає увагу захисник, обгрунтовуючи незаконність зупинки транспортного засобу під його керуванням, не спростовує правильності висновків суду першої інстанції, оскільки з наявних в матеріалах справи відеозаписів убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений через невідповідність увімкненого сигналу повороту реальному напрямку маневру, про що відразу було повідомлено водія, що в свою чергу узгоджується з положеннями ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».
Факт роз`яснення працівниками поліції прав ОСОБА_1 підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині на увагу не заслуговують.
Інші доводи апелянта мають формальний характер і не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. Переконливих аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.
При розгляді справи в повному обсязі дотримано положення статей 268, 279, 280 КУпАП. Постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційній скарга – без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сопової Вікторії Сергіївни на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя | А. О. Колодяжний