Справа № 128/1903/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Шевчук Л.П.,
при секретарі судового засідання Нога Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини та до досягнення дитиною трирічного віку, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини та до досягнення дитиною трирічного віку. 
У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію.
З квітня 2025 року вони із відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а у грудня 2025 вона дізналася, що чекає на дитину, а тому вирішили із відповідачем оформити свої шлюбні відносини та 23.01.2026 зареєстрували шлюб у Балаклійському відділі ДРАЦС Ізюмського району Харківської області. На час звернення о суду із цим позовом вона має 23 тижні вагітності, перебуває на обліку в жіночій консультації КНП «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня». Із відповідачем, наразі, вони проживають окремо та відповідач не надає їй матеріальної допомоги як вагітній дружині, через що вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. З огляду на вищевикладене просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно протягом усього строку вагітності від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. 
Позивачка клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не подавала. 
Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано.
Позивачка ОСОБА_1 та її представника – адвокат Притула Л.О. в судове засідання не з`явились, представником позивачки надіслано до суду заяву, в якій та просила розгляд справи провести у її відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримає та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутність.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Ухвалою суду від 21.05.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засіданні.
Ухвалою суду від 19.06.2026 задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Притули Л.О. про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на її утримання як вагітної дружини та до досягнення дитиною трирічного віку, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у частці від доходу відповідача, а тому просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Відповідач погоджується із розміром та видом аліментів, які позивачка просить із нього стягнути та відзив на позовну заяву не надав. 
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивачки до відповідача про стягнення аліментів.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серіфї НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 23 січня 2026 року зареєстрували шлюб у Балаклійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, автовий запис №12. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
Згідно довідки №163, виданої 28.04.2026 КНП «Миронівськ аопорна багатопрофільна лікарня», ОСОБА_1 , 1996 року народження, мешканка с. Потоки, перебуває на обліку в жіночій консультації КНП «Миронівська ОБЛ», діагноз: вагітність, 23 тиждні. 
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини. 
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 4 ст. 49 СК України, вагітній дружині мають бути створені у сім`ї умови для збереження її здоров`я та народження здорової дитини.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Відповідно до статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
У добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторони у справі не вирішили.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач здоровий та працездатний, а також згоден сплачувати аліменти на утримання дружини під час вагітності.
Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Враховуючи викладене, обмеження позивачки у можливості самостійно працювати, у зв`язку із вагітністю та народженням дитини, та те, що відповідач є працездатним та може надавати допомогу, суд вважає за необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання вагітної дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно.
Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Суд, вирішуючи питання судових витрат зі сплати судового збору керується приписами ст. 141 ЦПК України та враховує, що оскільки позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати, компенсуються за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 49, 75, 79, 80, 84, 182 СК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини та до досягнення дитиною трирічного віку- задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 аліменти на її утримання як дружини під час вагітності у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 травня 2026 року і до досягнення народженою дитиною трирічного віку.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць з 07 травня 2026 року по 07 червня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Сторони по справі:
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 ;
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_3 .

Суддя Л.П. Шевчук