справа № 619/3870/26
провадження № 3/619/1205/26

ПОСТАНОВА
іменем України
23 липня 2026 року    м. Дергачі
Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,
встановила:
27.05.2026 близько 01 год. 30 хв. за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, 2В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому будучи позбавлений права керування транспортним засобом, що зафіксовано на бодікамеру 1113057280/284. Порушення вчинено повторно протягом року, постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.02.2026, номер справи 638/26235/25, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу, вказану у протоколі. Також, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення sms-повідомлення на номер мобільного телефону, яке доставлено ОСОБА_1 19.06.2026. Крім того, ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення стосовно нього матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності та його розгляд в Дергачівському районному суді Харківської області. Незважаючи на зазначене, ОСОБА_1 станом розгляду справи не цікавився, до суду не з`явився.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою та судом вичерпані заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
 
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктом «а» пункту 2.1. ПДР установлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті. 
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами, а саме: 
-даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №676558 від 27.05.2026, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України. Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не мав права керування, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;
- даними відеозапису з бодікамери 1113057280/284;
- довідкою начальника САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформаційної підсистеми «ГСЦ АТМ» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на причетність власності транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 не значиться;
- довідкою начальника САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ Посвідчення водія» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – водійське посвідчення не значиться; 
- довідкою начальника САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягувався до адміністративної відповідальності неодноразово в 2024 році за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП; ч. 1 ст. 130 КУпАП; ч. 2 ст. 122 КУпАП; ч. 6 ст. 121КУпАП; ч. 7, ч 8 ст. 121;ч. 4 ст. 125 КУпАП; а також 17.06.2025 за ч. 1 ст. 127, ч. 4 с. 126 КУпАП; 26.06.2025 за ст. 124 КУпАП; 22.09.2025 , 25.09.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП;17.11.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; 06.09.2025 за ч. 1 ст. 127 КУпАП; 02.10.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП; 18.12.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; 03.10.2025 за ч. 1 ст. 126 КУпАП; 30.10.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; 17.12.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП; 14.01.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; 19.02.2026 за ч. 3 ст. 130 КУпАП; 04.03.2026 за ч. 5 ст. 121 КУпАП; 16.04.2026 за ч. 1, ч. 3 ст. 130 КУпАП; 
-ксерокопією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №676549 від 27.05.2026 за ч. 3 ст. 130 КУпАП; 
- довідкою начальника САП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, роздрукованою з інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП України» з якої вбачається, що Шевченківським районним судом м. Харкова від 19.02.2026 (справа №638/26235/25) на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 накладено штраф за ч. 1 , ч. 3 ст. 130 КУпАП у розмірі 51 000 грн та позбавлено права керувати транспортним засобом на 14 років 9 місяців 12 днів.
Вищевказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано. Заперечень до суду щодо обставин, викладених у протоколі від ОСОБА_1 не надійшло.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили
Дослідженими доказами встановлено, що 27.05.2026 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21043, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, причому таке порушення вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Повторність вчинення адміністративного правопорушення підтверджується також постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.02.2026 у справі №638/26235/25, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами.
Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.
Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
За даними інформаційно-аналітичної бази «ІКС ІПНП» за «ГСЦ МВС» посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , 27.10.2001 в базі даних не значиться.
У випадках, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/2020).
У постанові від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Враховуючи вказані вище положення законодавства України та релевантну практику Верховного Суду, суд накладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення, передбачене санкціями вказаних вище норм КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що забезпечить реалізацію конституційних засад рівності перед законом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, позбавить особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізації права керування транспортними засобами у законний спосіб на певний строк у подальшому, і, таким чином, сприятиме виконанню завдань КУпАП, підвищенню ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху, запобіганню вчиненню правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та створенню безпечних умов для його учасників.
Крім штрафу з позбавленням прав керування, санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає також оплатне вилучення транспортного засобу або без такого. Разом з тим, відповідно до довідки начальника САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформаційної підсистеми «ГСЦ АТМ» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є власником транспортним засобом ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене, при визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, 283, 284 КУпАП, --
постановила:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126, КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Реквізити для сплати адміністративного штрафу:
р/р UA168999980313020149000020001, код за ЄДРПОУ 37874947, отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081300.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: 
отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. 

Суддя  О. В. Пруднікова