Справа № 420/42818/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за результатом якого позивач просить: 
визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1990 по 14.12.1993, та періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» починаючи з 26.09.2025 року, зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1990 по 14.12.1993, та періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 роки;
стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь Позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 969 грн 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 26.09.2025 року звернувся із заявою до Відповідача з проханням здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1990 по 14.12.1993, та періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 року (які разом становлять 7 років 3 місяці 19 днів).
У відповідь на заяву Відповідач листом від 31.10.2025 року відмовив виплачувати пенсію з урахуванням ст.8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» через відсутність необхідного стажу 15 років на підземних роботах, окрім того відправив пенсійну справу на доопрацювання. В подальшому, представником Позивача було подано адвокатський запит щодо стану доопрацювання пенсійної справи. Відповідачем Листом від 08.12.2025 року повідомлено, що пенсійну справу перераховано та додано пільговий стаж роботи за Списком №1, при цьому відмовлено зараховувати періоди роботи до підземного стажу та виплачувати пенсію з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».
Позивач вважає відмову протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.
Ухвалою суду від 02 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову зазначивши, що за перевіркою електронної пенсійної справи правомірно не зараховано спірні періоди до пільгового стажу.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини. 
Судом встановлено, що з 07.08.2025 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058). За матеріалами електронної пенсійної справи зарахований по 10.04.2024 рік страховий стаж Позивача становить 46 років 2 місяці 23 дні, в тому числі пільговий за Списком №1 — 15 років 6 місяців 13 днів ( з них до підземного стажу зараховано 10 років 7 місяців 7 днів).
Згідно записів трудової книжки та пільгових довідок з матеріалів пенсійної справи фактичний стаж підземних робіт позивача складає 17 років 9 місяців 23 днів.
Позивач 26.09.2025 року звернувся із заявою до Відповідача з проханням здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1990 по 14.12.1993, та періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 року (які разом становлять 7 років 3 місяці 19 днів).
У відповідь на заяву Відповідач листом від 31.10.2025 року відмовив виплачувати пенсію з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» через відсутність необхідного стажу 15 років на підземних роботах, окрім того відправив пенсійну справу на доопрацювання. 
В подальшому, представником Позивача було подано адвокатський запит щодо стану доопрацювання пенсійної справи. Відповідачем Листом від 08.12.2025 року повідомлено, що пенсійну справу перераховано та додано пільговий стаж роботи за Списком №1, при цьому відмовлено зараховувати періоди роботи до підземного стажу та виплачувати пенсію з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».
Позивач вважає відмову протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.
Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-IVпрацівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. […].
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).
До вказаного Списку включено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах (абзац 1 розділу І Списку № 202).
Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IVпенсію незалежно від віку мають робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахтах, та за наявності передбаченого стажу такої роботи - 25 років або працівники провідних професій за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" №345-VI від 02.09.2008 (далі - Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. Згідно зі ст. 8 Закону №345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної вище норми, до кола працівників на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у списку № 1, та які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Статтею 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" визначено, що дія статті 8 Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
У постанові від 20.11.2018 (справа №345/4616/16) Верховний Суд дійшов правового висновку, що ст.1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" слід розглядати у нерозривному зв`язку зі списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Водночас, оскільки за правилами ст.1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" обов`язковою умовою для застосування положень цього закону є зайнятість особи на підземних роботах протягом повного робочого дня, тому вказана обставина є вирішальною.
Звертаємо увагу, що згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, якою затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (надалі- Порядок № 637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637). 
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5) У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі№ 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Так, згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XIIосновним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].
Згідно трудової книжки від 06.08.1996 НОМЕР_1 та Диплому від 27.05.1994 НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 01.09.1990 роки почав навчання Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «підземна розробка вугільних родовищ» та здобув кваліфікацію – «гірничого техніка-технолога».
Згідно пільгової довідки від 18.10.2021 року №128 з матеріалів електронної пенсійної справи, ОСОБА_1 у періоди з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994 року у працював на гірничих роботах, що передбачені Списком 1 (код КП 1010100а) під час проходження виробничої практики.
Згідно записів в трудовій книжці, та пільговій довідці від 31.08.2018 року №174-1, що видана ТОВ «Донбасспецстрой», Позивач у період з 01.12.2017 по 05.04.2018 року виконував гірничі роботи в шахті «Ювілейна» за посадою прохідник підземний 5 розряду.
Згідно записів в трудовій книжці, та пільговій довідці від 05.12.2022 №306, що видана ТОВ «Корум Шахтспецбуд», Позивач у період з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022 року виконував гірничі роботи в шахті за посадою прохідник підземний 5 розряду.
Згідно записів в трудовій книжці, та пільговій довідці від 18.09.2023 року №65, яка видана Філією «Павлоградське управління по монтажу, демонтажу і ремонту гірничошахтного обладнання» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», ОСОБА_1 у періоди з 05.08.2022 по 12.06.2023 року виконував в гірночому виробництві проведення гірничих та інших видів робіт за посадою прохідник з повним робочим днем у стажу роботи шахті.
Абзацом 1 пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, […].
Згідно з відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) по спеціальному стажу за періоди 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 роки, облік спецстажу Позивача проведено за кодом підстави ЗПЗ013А1, ЗПЗ014А1, ЗПЗ014А2.
Відповідно до Постанов Правління ПФУ №26-1 від 05.11.2009 "Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ", №25- 2 від 03.12.2013 "Про визнання такою, що втратила чинність. Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року №22-2", якими затверджено "Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства", код підстав для обліку спецстажу за №ЗП3013А1, ЗП3014А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. ", Код підстави для обліку спецстажу за № ЗПЗ014А2 - Працівники провідних професій, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах.
Позивач просить зарахувати період до пільгового підземного стажу за списком № 1 (шахтарі «підземні»), проте цей період підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком № 1 (шахтарі «підземні») на підставі частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV, але судом не встановлено порушення прав позивача в частині взаємного зарахування періодів роботи. Оскільки захисту підлягають лише порушенні права, то в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Оскільки за даними форми ОК-5 страхові внески не сплачено, то суд вважає необхідним зазначити, що позивач не несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
При аналізі та застосуванні наведених норм права, судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.
Позивач просить зарахувати період до пільгового підземного стажу за списком № 1 (шахтарі «підземні»), проте цей період підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком № 1 (шахтарі «підземні») на підставі частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV, але судом не встановлено порушення прав позивача в частині взаємного зарахування періодів роботи. Оскільки захисту підлягають лише порушенні права, то в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Оскільки за даними форми ОК-5 страхові внески не сплачено, то суд вважає необхідним зазначити, що позивач не несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
При аналізі та застосуванні наведених норм права, судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.
Суд зауважує, що згідно з частиною 4 пункту 1.8 Порядку № 22-1, у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Таким чином, якщо поданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії документів було не достатньо, то пенсійний орган був зобов`язаний повідомити позивача про те, які документи необхідно подати додатково (наприклад, уточнюючі довідки, копії наказів, архівні документи, тощо).
В цьому випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не надало суду доказів вчинення таких дій.
З огляду на викладене відповідач протиправно відмовив у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 року.
Щодо періоду навчання, суд зазначає наступне.
Пунктом д частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", встановлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За положенням ст.3 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.
Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.
Відповідно до ст. 5 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.
За змістом статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону, професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Отже, на професійне навчання в технікумах поширюються положення ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».
Аналогічний висновок щодо зарахування періоду навчання позивача в технікумі до пільгового стажу міститься в постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №367/945/17.
З аналізу вищезазначених норм щодо зарахування спірного періоду навчання до пільгового стажу, встановлено, що особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюючи обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії.
Отже, з огляду на період навчання позивача з 01.09.1990 року у навчання Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «підземна розробка вугільних родовищ» та здобув кваліфікацію – «гірничого техніка-технолога» та в подальшому ОСОБА_1 у періоди з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994 року у працював на гірничих роботах, що передбачені Списком 1 (код КП 1010100а) під час проходження виробничої практики.
Таким чином, період навчання позивача з 01.09.1990 по 14.12.1993 підлягає зарахуванню до підземного пільгового стажу за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1990 по 14.12.1993, та періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» починаючи з 26.09.2025 року, зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1990 по 14.12.1993, та періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 роки.
За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1990 по 14.12.1993, та періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ЄДРПОУ 20987385) перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) пенсію відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» починаючи з 26.09.2025 року, зарахувавши до підземного стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1990 по 14.12.1993, та періоди роботи з 15.12.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 12.04.1994, з 01.12.2017 по 05.04.2018 року, з 29.01.2020 по 30.06.2020, та з 06.07.2020 по 01.08.2022, з 05.08.2022 по 12.06.2023 роки.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ЄДРПОУ 20987385) сплачений судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.
Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України. 

Суддя К.С. Єфіменко