ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2036/26 Справа № 213/2109/26 	  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно до постанови судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року, 30.04.2026 о 00:03 год. за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Миколи Міхновського, буд. 7, водій ОСОБА_1 керував т.з. Audi А4, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 ARHF-0016, результат позитивний, складає 1,80 промілє, чим порушив п. 2.9. а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На вказану постанову суду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано його заяву про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги. Вказує, що в протоколі та постанові суду не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у нього, працівниками поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобом. Зазначає, що газоаналізатор повинен проходити повірку один раз на 6 місяців, а тому не можна вважати належним доказом, отримані 30.04.2026 року результати огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестера Drager. Наголошує, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на нього, як військовослужбовця, складено не уповноваженою на те особою, відтак, він не може бути суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.
Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Вважаю за необхідне поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року.
Крім того, апеляційний суд з метою поновлення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП, а саме знайомитися з матеріалами справи, бути присутнім в судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо, викликав його до апеляційного суду, проте останній своїми правами не скористався, до апеляційного суду не з`явився.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що суддя І інстанції правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 653297 року, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу від 30.04.2026 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат тесту склав 1,80% проміле, з результатом тесту ОСОБА_1 погодився; роздруківкою тесту проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotester Drager 6820» з результатом 1,80% проміле; рапортом поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами; відеозаписом з місця події.
З відеозапису вбачається, що 30.04.2026 року о 00:04:28 годині(комендантська година) працівниками поліції під час патрулювання було виявлено транспортний засіб Audi А4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який під`їжджав до будинку АДРЕСА_2 . В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. На запитання працівників поліції чи вживав водій алкоголь, ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкоголь. Працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 погодився продути газоаналізатор Drager, який показав результат 1,80 %. Ознайомившись з результатами газоаналізатора ОСОБА_1 жодних зауважень не висловив та погодився з результатом. Також з відеозапису вбачається, що водію ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Зі змістом складеного водія було ознайомлено, заперечень чи клопотання від нього не надходило. 
Що стосується доводів апеляційної скарги, що протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП на військовослужбовця ОСОБА_1 нібито, складено не уповноваженою на те особою, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 – 221, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в тому числі й за статтею 130 КУпАП.
Передбачене п. 22 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних силах України» право військовослужбовців служби правопорядку, направляти у разі необхідності на медичний огляд водіїв військових транспортних засобів, не є виключним правом тільки військовослужбовців військової служби правопорядку. Таке право згідно чинного законодавства мають і поліцейські, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Посилання ОСОБА_1 на вимоги ст. 266-1 КУпАП, не є слушними, оскільки вказана норма статті передбачена лише для тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Згідно приписів ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Оскільки правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, то питання, пов`язані із виявленням дій, передбачених ст. 130 КУпАП, відносно військовослужбовців регулюються в загальному порядку. Тобто, проведення огляду та складання протоколу про це правопорушення віднесено до повноважень Національної поліції.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою.
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі та постанові суду не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у нього,не є підставою для скасування постанови суду та закриття адміністративного провадження.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобом є безпідставним, оскільки водій ОСОБА_1 , в комендантську годину під`їхав до свого будинку та наміру далі продовжувати рух транспортним засобом не мав. 
Доводи апеляційної скарги про те, що газоаналізатор повинен проходити повірку один раз на 6 місяців, а тому не можна вважати належним доказом, отримані 30.04.2026 року результати огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестера Drager, є необгрунтованими з огляду на наступне.
Газоаналізатор «DragerAlkotest7510» був зареєстрований в Україні до 10.02.2015 р. Згідно роз`яснень ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04 квітня 2017, Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016р., засоби вимірювальної техніки це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Даним Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016р. Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.
За таких обставин, засіб вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drаger Alcotest відповідає вимогам чинного законодавства та може експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення сервісного обслуговування в уповноваженому виробником сертифікованому сервісному центрі не менше ніж 1 раз на 12 місяців та здійснення повірки не менше ніж 1 раз на 12 місяців.
У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
Як вбачається з чека - роздруківки приладу «Drager Alkotest 6820», тест № 1567, вбачається, що останнє його градуювання (калібрування) проводилось 29.07.2025 року, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 30.04.2026 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, в матеріалах справи достатньо доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, постанова судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року стосовно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року відносно  ОСОБА_1  – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя         Е.Л. Ковалюмнус