ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/2145/26
провадження № 2/753/5908/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 08 травня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №75551455, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 540 грн., строком на 17 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 7qFO5J1A9b, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - pokolya07@gmail.com.
Представник позивача стверджує, що 08 травня 2021 року на виконання умов вищевказаного Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) здійснив перерахування кредитних коштів у розмірі 2 540 грн. на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
Разом з тим, вказує, що відповідач належним чином свої зобов`язання за вищевказаним Договором не виконав, зокрема не повернув у встановлені Договором позики строки (протягом 30 днів) суму позики та відсотки за користування кредитом, які становлять 1,99% за кожний день користування кредитом, що стало підставою для нарахування відсотків відповідно до пункту 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до змісту якого Товариство має право нараховувати відсотки на суму боргу за кожен день прострочення, але не більше ніж 90 календарних днів.
26.10.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75551455 від 08.05.2021 року.
03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75551455 від 08.05.2021 року, де боржником виступає відповідач.
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7 948,42 грн., з яких: 2 540,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 408,42 грн. - сума заборгованості за відсотками.
На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики №75551455 від 08.05.2021року у розмірі 7 898,30 грн., з яких: 2 540 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 5 358,30 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також просить суд стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Так, 04 березня 2026 року відповідачем подано до суду відзив на позов, у якому останній заперечував щодо задоволення позовних вимог. Послався на те, що він не укладав договір позики з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та не отримував від них кредитних коштів у розмірі 2 540 грн., рахунок, на який нібито перераховувалися кошти йому не належить. Зазначив, що 07 травня 2021 року відбувся факт викрадення телефонного номеру ОСОБА_1 , у зв`язку із чим він звернувся з відповідною заявою до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.
Представником позивача відповіді на відзив до суду не подано.
Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають не задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 травня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №75551455, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 540 грн., строком на 17 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 7qFO5J1A9b, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - pokolya07@gmail.com.
Представник позивача стверджує, що 08 травня 2021 року на виконання умов вищевказаного Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) здійснив перерахування кредитних коштів у розмірі 2 540 грн. на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
Разом з тим, вказує, що відповідач належним чином свої зобов`язання за вищевказаним Договором не виконав, зокрема не повернув у встановлені Договором позики строки (протягом 30 днів) суму позики та відсотки за користування кредитом, які становлять 1,99% за кожний день користування кредитом, що стало підставою для нарахування відсотків відповідно до пункту 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до змісту якого Товариство має право нараховувати відсотки на суму боргу за кожен день прострочення, але не більше ніж 90 календарних днів.
21.12.2021 року між первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» було укладено Договір факторингу №2112, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75946951 від 27.07.2021 року.
31.03.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75946951 від 27.07.2021 року року, де боржником виступає відповідач.
26.10.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75551455 від 08.05.2021 року.
03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75551455 від 08.05.2021 року, де боржником виступає відповідач.
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7 948,42 грн., з яких: 2 540,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 408,42 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Наданий позивачем розрахунок свідчить про те, що від позичальника не надходило жодних оплат на виконання умов кредитного договору, у зв`язку з чим станом у нього утворилась заборгованість у загальному розмірі 7 898,30 грн., з яких: 2 540 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 5 358,30 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також просить суд стягнути з відповідача судові витрати.
З відзиву ОСОБА_1 , що він не визнає факт наявності між ним та банком кредитних зобов`язань стверджуючи, що кредитний договір вона не укладав і кошти за ним не отримувались.
На підтвердження вказаних обставин відповідач надав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021105040001676 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 158 КК України, відповідно до якого 07 травня 2021 року приблизно о 23.00 годині невстановлена досудовим розслідуванням особа таємно викрала у ОСОБА_1 мобільний телефон, документи, сумку, куртку та банківські картки.
Відповідно до положень частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою цієї норми зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України).
За приписами статті 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Стаття 1054 ЦК України дає визначення кредитного договору як договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статей 205, 207 цього Кодексу договір, укладений в електронному вигляді, є таким, що укладений у письмовій формі.
Особливості укладання договору в електронному вигляді регулює Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон про електронну комерцію), стаття 2 якого поширює його застосування у тому числі і на послуги систем дистанційного обслуговування та надання платіжних послуг в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству України, а саме Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Згідно статті 3 Закону про електронну комерціюелектронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11).
Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідач заперечує факт підписання договору позики стверджуючи, що його укладення є наслідком дій третіх осіб, які шахрайським шляхом отримали доступ до його телефону.
Отже за обставинами справи доказуванню підлягає, зокрема, факт надіслання на фінансовий номер телефону відповідача повідомлень з кодами авторизації (ОТР-паролів/3Dsecure), введення яких у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу однозначно ідентифікує особу клієнта і підтверджує укладення ним кредитного договору.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки наданої позивачем, ідентифікація відповідача при укладені договору відбулась шляхом направлення на номер телефону відповідача, повідомлень з кодами авторизації 08 травня 2021 року о 3.44 годині, тоді як викрадення телефону відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1202110504000167, 6 відбулось 07 травня 2021 року приблизно о 23.00 годині.
Так, наведені відповідачем обставини та надані ним докази дають достатні підстави вважати, що договір позики він не укладав і кошти за ним не отримував.
Жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті чи незаконному використанню персональної інформації, яка дає змогу укладати з юридичними особами договори та ініціювати платіжні операції, матеріали справи не містять.
З наведеного слідує, що дії, спрямовані на отримання кредиту та погодження умов кредитування, відповідач не вчиняв.
Отже враховуючи, що предметом позову є вимога про примусове стягнення заборгованості, що виникла за неукладеним кредитним договором, правові підстави для її задоволення відсутні.
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі покладаються на позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 128-131, 141, 247, 259, 263-265, 279, 281, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ:   КОЛЕСНИК О.М.