КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року Київ справа №640/10452/20
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Фармлогістика» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправнми дій та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
Приватне підприємство «Фармлогістика» (ПП «Фармлогістика», підприємство, платник податків) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ: 43141267) (ГУ ДПС у місті Києві, контролюючий орган).
Просили суд:
- визнати протиправною та скасувати пеню, нараховану за податковим повідомленням-рішенням від 14.04.2017 №0002071402 в повному обсязі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2020 (суддя Чудак О.М.) позовну заяву залишено без руху.
На виконання вказаної ухвали, позивач надав позовну заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив суд:
- визнати дії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо нарахування Приватному підприємству «Фармлогістика» пені на суму грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 14.04.2017 №0002071402 в сумі 359519,37 грн, - протиправними;
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані інтегрованої картки Приватного підприємства «Фармлогістика» шляхом виключення пені, нарахованої на суму грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 14.04.2017 №0002071402 в сумі 359519,37 грн.
Ухвалою від 25.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. 
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.
За результатом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Скрипці І.М.
Ухвалою від 01.05.2024 (суддя Скрипка І.М.) адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Замінено відповідача Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ: 43141267) на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011; місцезнаходження: 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем в судовому порядку оскаржувалося податкове повідомлення-рішення від 14.04.2017 №0002071402 на суму 458 486 грн (за основним платежем 366 789 грн, за штрафним (фінансовими) санкціями 91 697 грн). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №826/5932/17 (яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019), в задоволенні позову відмовлено. Тому у підприємства виник обов`язок самостійно погасити борг протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження податкового зобов`язання, тобто не пізніше 10.03.2019 необхідно було погасити суму боргу.
11.03.2019 контролюючим органом нараховано пеню в сумі 359 519,37 грн, яка була погашена підприємством 11.03.2019 в сумі 211 302.63 грн, 27.03.2019 в сумі 14963,65 грн та 14.05.2019 в сумі 133 233,09 грн. 
Разом із цим, позивач не погоджується з розміром нарахованої пені з огляду на те, що станом на 01.01.2019 він мав переплату з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у розмірі 656813,63 грн, яка покриває суму грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 14.04.2017 №0002071402. 
Наголосили, що оскільки нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення, податковим органом було безпідставно нараховано в інтегрованій картці позивача пеню в сумі 359519,37 грн.
Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив про правомірність своїх дій з тих мотивів, що у разі адміністративного та/або судового оскарження платником податкового повідомлення-рішення на грошове зобов`язання пеня нараховується за весь період, включаючи період адміністративного та/або судового оскарження. Отже, на думку податкового органу, пеня нараховується з моменту виявлення порушення по день погашення суми податкового зобов`язання за новим податковим повідомленням-рішенням.
Позивачем надіслано відповідь на відзив, де зазначено про відсутність у нього податкового боргу в розмірі 458 486 грн станом на 11.03.2019, у зв`язку із здійсненням переплати з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 656 813,63 грн, а тому у відповідача не було підстав для нарахування пені. 
Також від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких вказали, що відповідач не обґрунтував суми нарахованої пені. При цьому, посилаючись на інформацію про облікову ставку НБУ за період з 29.04.2017 по 11.03.2019, навели власний розрахунок пені, зазначивши, що навіть якби за ним рахувався податковий борг, то розмір його мав би бути значно меншим, а саме - 161218,75 грн. 
Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені наступні обставини.
14.04.2017 ГУ ДПС у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №0002071402, яким ПП «Фармлогістика» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 458 486 грн (за основним платежем 366 789 грн і за штрафним (фінансовими) санкціями 91 697 грн).
Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене позивачем до суду.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №826/5932/17 позовні вимоги залишені без задоволення.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2018 залишено без змін. 
11.03.2019 контролюючим органом нараховано позивачу пеню по податку на прибуток в сумі 359 519,37 грн, яка виникла у зв`язку із порушенням строків погашення податкового боргу.
Однак, позивач вважає, що у нього не було підстав для погашення боргу за податковим повідомленням-рішенням №0002071402 в сумі 458 486 грн, оскільки ним здійснено переплату з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 656813,63 грн, яка мала бути зарахована в рахунок погашення боргу, а тому звернувся до суду із цим позовом. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Згідно із підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання – це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачену в установлений законом строк).
У свою чергу, підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає пеню як суму коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачену у встановлені законодавством строки.
Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надає визначення податкового боргу та встановлює, що це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За правилами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
За положеннями підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається, зокрема, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
При цьому, положення статті 129 Податкового кодексу України визначають в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового боргу. 
Отже, об`єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка у розумінні пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є сумою узгодженого податкового зобов`язання, несплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.
Вказані положення Податкового кодексу України кореспондуються з наведеними положеннями підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, оскільки також встановлюють правило, що нарахування пені можливо лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення.
Тобто, при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.
Як встановлено судом, за позивачем рахувалося податкове зобов`язання на суму 458 486 грн, яке виникло у зв`язку з прийняттям податкового повідомлення-рішення від 14.04.2017 №0002071402 та яке оскаржувалося в судовому порядку, однак рішенням суду у справі №826/5932/17, яке набрало законної сили 27.02.2019, у задоволенні позову відмовлено.
Таким чином, у підприємства виник обов`язок самостійно погасити податковий борг не пізніше 10.03.2019. 
У той же час, згідно даних інтегрованої карки платника податків, за ПП «Фармлогістика» станом на 01.01.2019 рахувалася переплата з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 656813,63 грн, що перевищує суму податкового зобов`язання визначену податковим повідомленням-рішення від 14.04.2017 №0002071402.
Згідно із підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
У свою чергу, умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені регламентовано положеннями статті 43 Податкового кодексу України.
Так, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Як свідчать відомості інтегрованої карти платника податків, частина від вказаної суми переплати зарахована на погашення інших грошових зобов`язань, що рахуються за ПП «Фармлогістика», водночас, решти суми було достатньо для зарахування на погашення боргу на суму 458 486 грн.
Інформації про те, що суми переплати повернуті позивачу, чи подання ним заяви про повернення помилково та/або надміру сплаченої суми, відповідачем не надано.
При цьому, контролюючим органом не спростовано доводи позивача про те, що ним неправильно здійснено розрахунок пені. 
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що податковим органом не доведено наявності підстав для нарахування пені в розмірі 359 519,37 грн.
У Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881), чинного на час виникнення спірних відносин, зазначено, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.
Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (пункт 3 та 4 Порядку).
Отже, до повноважень органів ДФС віднесено відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників.
Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлена протиправність дій податкового органу щодо нарахування позивачу пені в розмірі 359 519,37 грн.
При цьому, належним способом захисту прав позивача, який відновить порушені права підприємства, є коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки шляхом виключення пені у зазначеному вище розмірі.
Подібна правова позиція щодо саме такого способу захисту порушеного права викладена у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 825/999/19, від 12.02.2019 у справі № 820/6468/17, від 27.11.2018 у справі № 822/2591/17.
За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України,кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, зважаючи на встановлені судом обставини, а також те, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності та законності своїх дій при нарахуванні позивачу пені, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 5392,78 грн відповідно до платіжного доручення від 05.05.2020 №370.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
адміністративний позов Приватного підприємства «Фармлогістика» - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо нарахування в інтегрованій картці Приватного підприємства «Фармлогістика» пені, нарахованої на суму грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 14.04.2017 №0002071402 в сумі 359519,37 грн.
Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві відкоригувати дані інтегрованої картки Приватного підприємства «Фармлогістика» шляхом виключення пені, нарахованої на суму грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 14.04.2017 №0002071402 в сумі 359519,37 грн (триста п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень 37 копійок).
Стягнути на користь Приватного підприємства «Фармлогістика» (код ЄДРПОУ: 36311997; місцезнаходження: 02121 м. Київ, Харківське шосе, буд. 174) судовий збір у розмірі 5392 (п`ять тисяч триста дев`яносто дві) гривень 78 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.