ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року | Справа №160/32137/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05.09.2025 №619/32-00-07-13.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Головного управління ДПС у Київській області від 07.08.2025 № 2954-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ОМЕГА»» призначено проведення фактичної перевірки товариства за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 239. За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 15.08.2025, згідно з яким ТОВ «ОМЕГА» проводило розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з видачею розрахункових документів не встановленої форми, оскільки у фіскальних чеках відсутній обов`язковий реквізит - цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, а загальна сума проведених з порушенням розрахункових операцій за період з 27.04.2022 по серпень 2023 року становить 257 209,25 грн. На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05.09.2025 № 619/32-00-07-13, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 386 026,88 грн із зазначенням суті порушення - проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення штрихованого коду марки акцизного податку та законодавчої підстави - п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР. Вказане податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 08.09.2025, в адміністративному порядку оскаржено скаргою від 10.09.2025 № 10-09-2025/В521-1, за результатами розгляду якої рішенням ДПС України від 31.10.2025 № 31524/6/99-00-06-03-02-06 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.
Позивач наполягає на тому, що у повному обсязі виконує приписи п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР та п. 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, і при продажу підакцизних товарів зазначає у фіскальному чеку цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої щодо тих напоїв, марка акцизного податку на які такий штриховий код містить, що підтверджується фіскальними чеками № 162516 від 07.02.2022, № 230297 від 27.04.2022, № 181495 від 05.05.2022, № 190815 від 05.06.2022, № 201287 від 05.07.2022, №212866 від 05.08.2022, № 225142 від 05.09.2022, № 235641 від 05.10.2022, № 244674 від 05.11.2022, № 254814 від 05.12.2022, № 267016 від 05.01.2023, № 279344 від 05.02.2023, №290925 від 05.03.2023, № 303774 від 05.04.2023, № 315440 від 05.05.2023, № 327888 від 05.06.2023, № 339642 від 05.07.2023, № 351665 від 05.08.2023, складеними в періоді, в якому, за твердженням контролюючого органу, допускалося порушення.
Водночас, як зазначає позивач, в його обігу у 2022-2023 роках перебували алкогольні напої, марковані марками акцизного податку зразка до 01.05.2020, які не містять штрихового коду, у зв`язку з чим відображення цифрового значення такого коду у фіскальному чеку є фізично неможливим. Ці обставини підтверджуються аналітичною довідкою, складеною станом на 13.09.2023, а також листами постачальників: ТОВ «Торговий Дім АВ», ТОВ «Алколайн», ПрАТ «Артвайнері» від 13.08.2025 № 35, ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Вайн-Холл», ТОВ «ДДС +» від 11.08.2025 № 11/08-2025, ТОВ «Фірма «Дісна» від 12.08.2025 № 12/1, ТОВ «Імпорт Фудз Компані» від 19.08.2025 № 19/08/2025, ТОВ «Кампарі Юкрейн» від 11.08.2025 № 1505, ТОВ «ТД Ресурс» від 11.08.2025 № 11-08/25, ТОВ «Хенкелль Фрешенет Україна», ТОВ «Прошанський коньячний завод - Україна», ТОВ «Преміум спірітс Брендс» від 11.08.2025 № 11-08-2025-1, ТОВ «Промислово-торговельна компанія Шабо» від 11.08.2025 № 575, ФОП ОСОБА_1 від 11.08.2025. Позивач посилається на те, що зразки марок акцизного податку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 296 відповідно до п. 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 (у редакції станом на 01.02.2020), не містили ані штрих-коду, ані QR-коду, і лише постановами Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 97 та від 12.02.2020 № 74 з 01.05.2020 запроваджено марки нового зразка, які містять штрих-код та QR-код. На обґрунтування своєї позиції позивач послався на постанову Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 520/4564/23.
Крім того, позивач зазначає про допущені контролюючим органом процедурні порушення, а саме про повторне проведення фактичної перевірки того самого періоду з тих самих підстав, оскільки попередньою фактичною перевіркою цієї ж господарської одиниці, призначеною наказом Головного управління ДПС у Київській області від 26.06.2024 № 1770-п, за результатами якої складено акт перевірки від 15.07.2024, вже було охоплено період діяльності товариства з 2022 по 2023 рік, а також про вихід за межі строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України, оскільки перевіркою, розпочатою у 2025 році, досліджувалися події починаючи з квітня 2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
До суду надійшов відзив Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.11.2025 № 5833/5/32-00-05-19, в якому відповідач проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позиція відповідача полягає в тому, що постановами Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 74 та № 97 з 01.05.2020 запроваджено марки акцизного податку нового зразка, обов`язковими реквізитами яких є штрих-код та QR-код, а наказом Міністерства фінансів України від 08.06.2021 № 329 до переліку обов`язкових реквізитів фіскального чека включено цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (рядок 9 п. 2 розділу ІІ Положення № 13); за відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів такий документ не приймається як розрахунковий. Перевіркою реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових документів та даних Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС установлено системні факти проведення розрахунків із споживачами при роздрібній торгівлі алкогольними напоями без відображення у розрахункових документах цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) шляхом введення таких даних вручну або їх сканування, чим порушено п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР. Відповідач також зазначив, що попередньою фактичною перевіркою цієї господарської одиниці питання дотримання Закону № 265/95-ВР у частині зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку не досліджувалося, а тому повторної перевірки того самого питання не проводилося, та послався на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 160/23377/23. 
До суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача підтримав заявлені вимоги та додатково зазначив, що відповідач не спростовує факту перебування в обігу товариства у 2022-2023 роках алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку зразка до 01.05.2020, та факту реалізації в спірних розрахункових операціях саме таких напоїв, тоді як чинне законодавство не зобов`язує суб`єкта господарювання зазначати в розрахункових документах серію та номер марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, маркованих марками старого зразка, з посиланням на постанову Верховного Суду від 30.04.2025 у справі № 160/7727/24. Позивач також указав, що предметом попередньої фактичної перевірки був саме порядок здійснення розрахункових операцій, у тому числі наявність усіх обов`язкових реквізитів фіскального чека.
До суду надано додаткові пояснення позивача, в яких він, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26.11.2025 у справі № 3-133/2021 (299/21) та практику Європейського суду з прав людини, зазначив, що фінансова санкція за п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за своєю природою є співмірною з кримінальним покаранням, а тому її застосування має поєднуватися з дотриманням принципів індивідуалізації юридичної відповідальності (ч. 2 ст. 61 Конституції України) та презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України), і саме контролюючий орган зобов`язаний довести вину платника податків. Позивач також послався на індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 06.09.2021 № 3347/ІПК/99-00-07-05-01-06, на встановлення обставин перебування в його обігу алкогольних напоїв з марками акцизного податку зразка до 01.05.2020 судовими рішеннями у справах №160/20749/23, №160/13444/25 та №160/20110/25 між тими самими сторонами, на реєстр прибуткових операцій щодо поставки алкогольних напоїв протягом 2019-2023 років, а також на невідповідність застосованої санкції критеріям сумісності втручання у право мирно володіти майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 1 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» (код ЄДРПОУ 30982361) є юридичною особою, перебуває на обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків та здійснює господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі, зокрема через господарську одиницю - магазин «Варус» за адресою: Київська область, Броварський район, м.Бровари, вул. Київська, 239.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 07.08.2025 № 2954-п посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку вказаної господарської одиниці ТОВ «ОМЕГА», за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 15.08.2025 № 39566/Ж5/10/36/07/30982361.
Згідно з висновками акта перевірки товариством порушено вимоги п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а саме: проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями, що призвело до видачі розрахункових документів не встановленої форми. Перевіркою реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових документів та даних Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС, що використовувалися позивачем для проведення розрахунків з покупцями за вказаною адресою у 2022-2023 роках, установлено, що порушення вчинено вперше на суму 213,00 грн (чек реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером 3000730638 № 296594 від 27.04.2022 12:11:28), у подальшому - на загальну суму 257 209,25 грн (перелік чеків наведено в додатку до акта перевірки), а всього на загальну суму 257 422,25 грн. Період, за який контролюючим органом виявлено відповідні розрахункові операції, охоплює час з 27.04.2022 по серпень 2023 року. Заперечень до акта перевірки товариством не подавалося.
На підставі акта перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05.09.2025 № 619/32-00-07-13, яким до ТОВ «ОМЕГА» за порушення п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР на підставі п. 1 ст. 17 цього Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 386 026,88 грн. Указана сума складається із санкції в розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушенням товарів за порушення, вчинене вперше (213,00 грн), та 150 відсотків такої вартості за кожне наступне вчинене порушення (385 813,88 грн). Податкове повідомлення-рішення направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек-номер 4903100142036) та отримано ним 08.09.2025.
Не погодившись із указаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «ОМЕГА» подало до ДПС України скаргу від 10.09.2025 № 10-09-2025/В521-1, за результатами розгляду якої рішенням ДПС України від 31.10.2025 № 31524/6/99-00-06-03-02-06 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.
Судом також встановлено, що попередню фактичну перевірку цієї ж господарської одиниці позивача проведено у 2024 році, за її результатами складено акт фактичної перевірки від 15.07.2024 № 38791/10/36/07/30982361, яким установлено порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР у частині проведення розрахункових операцій без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, та прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.07.2024 № 744/32-00-07-08-20 на суму 5 100,00 грн і № 745/32-00-07-08-20 на суму 2 040,00 грн, які сплачено 02.08.2024 платіжними дорученнями № 112431520 та № 112431521 відповідно.
У матеріалах справи наявні надані позивачем фіскальні чеки № 162516 від 07.02.2022, № 230297 від 27.04.2022, № 181495 від 05.05.2022, № 190815 від 05.06.2022, № 201287 від 05.07.2022, № 212866 від 05.08.2022, № 225142 від 05.09.2022, № 235641 від 05.10.2022, № 244674 від 05.11.2022, № 254814 від 05.12.2022, № 267016 від 05.01.2023, № 279344 від 05.02.2023, № 290925 від 05.03.2023, № 303774 від 05.04.2023, № 315440 від 05.05.2023, № 327888 від 05.06.2023, № 339642 від 05.07.2023, № 351665 від 05.08.2023, які містять цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, а також аналітична довідка станом на 13.09.2023, листи постачальників алкогольної продукції та реєстр прибуткових операцій щодо поставки алкогольних напоїв протягом 2019-2023 років, якими позивач підтверджує перебування в його обігу у 2022-2023 роках алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку зразка до 01.05.2020.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу по суті, надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).
Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків. Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника; така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Згідно з пунктами 1 та 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції.
Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.
За визначенням, наведеним у ст. 2 Закону № 265/95-ВР, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Відповідно до п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (далі - Положення № 13), пунктом 2 розділу ІІ якого встановлено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги), серед яких - код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7) та цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9). Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів; у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п. 3 розділу І Положення № 13).
Наказом Міністерства фінансів України від 08.06.2021 № 329, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.06.2021 за № 832/36454, розділи ІІ, ІІІ Положення № 13 викладено в новій редакції та доповнено форму фіскального касового чека новим реквізитом - цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9). Пунктом 2 цього наказу встановлено, що до 01.10.2021 вимоги до форми і змісту розрахункових документів у частині цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не поширюються на розрахункові документи, що створюються реєстраторами розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій до дня набрання чинності цим наказом.
Відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95-ВР суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), встановлена ст. 17 цього Закону. Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за порушення, вчинене вперше, та 150 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів (робіт, послуг) за кожне наступне вчинене порушення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій; проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, однак на неповну суму покупки; невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту п. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а третій - з п. 2 ст. 3 цього Закону. Отже, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.
Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення вимог п. 1 та/або п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, перевірці підлягають як обставини видачі (невидачі) розрахункового документа, так і обставини відповідності такого документа вимогам щодо форми і змісту.
Запровадженню такого реквізиту фіскального касового чека, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, передувало внесення постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 97 змін до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, у частині обов`язкових реквізитів марок акцизного податку для алкогольних напоїв: до таких реквізитів було додано двомірний штрих-код швидкого реагування (QR-код) та лінійний штрих-код. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 74 «Деякі питання маркування алкогольних напоїв» затверджено марки акцизного податку для алкогольних напоїв нового зразка, які запроваджені в обіг з 01.05.2020.
У свою чергу марки акцизного податку для алкогольних напоїв попереднього зразка, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 296 та перебували в обігу з 01.07.2015, не мали штрих-коду та QR-коду. Такі марки продовжували перебувати в обігу після 01.05.2020 відповідно до положень абзаців четвертого, шостого частини четвертої ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, згідно з якими у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.
Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів. Згідно з п. 226.7 ст. 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць мають тривалий або необмежений термін придатності, тому можуть перебувати в обігу протягом великого проміжку часу, зберігатися на складах оптових чи роздрібних торговців та стояти на полицях магазинів. Таким чином, на дату початку дії змін до Положення № 13 у частині обов`язкового відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01 жовтня 2021 року) в обігу перебували як алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01.07.2015 (без штрихових кодів), так і алкогольні напої, марковані акцизними марками нового зразка, введеними в обіг з 01.05.2020 (з нанесеним штриховим кодом).
Обов`язковим реквізитом фіскального касового чека є саме цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто такий реквізит у фіскальному касовому чеку може бути відображений лише при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код. Цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв містить у собі лише інформацію про реквізити марки, якою такі напої марковані; реквізити марки акцизного податку складаються з її серії та номера.
Відсутність маркування маркою акцизного податку алкогольного напою або маркування алкогольних напоїв марками старого зразка (без штрихового коду) унеможливлює відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки. Оскільки алкогольні напої, марковані марками попереднього зразка, реалізуються в межах строку придатності такого напою до споживання, при їх продажу рядок 9 фіскального чека - цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої - не відображається через відсутність такого штрихового коду. При цьому законодавство України не зобов`язує суб`єкта господарювання зазначати в розрахункових документах серію та номер марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, що марковані марками старого зразка.
Наведене узгоджується і з позицією самого контролюючого органу: в індивідуальній податковій консультації від 06.09.2021 № 3347/ІПК/99-00-07-05-01-06 ДПС України зазначила, що продаж з 01.10.2021 алкогольних напоїв (строк придатності яких не минув), маркованих марками старого зразка, без зазначення в розрахунковому документі реєстратора розрахункових операцій та/або програмного реєстратора розрахункових операцій відомостей із штрих-коду марки акцизного податку (серії та номеру) не буде вважатися порушенням чинного законодавства.
У постанові від 16.05.2024 у справі № 520/4564/23 Верховний Суд сформулював висновок, згідно з яким законодавець не визначив як самостійний склад правопорушення та не встановив відповідальності за видачу розрахункового документа з використанням реєстраторів розрахункових операцій, в якому не відображається той чи інший елемент наведеного у Положенні № 13 змісту, а саме цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку; відсутність певного елемента змісту в такому розрахунковому документі, який у повному обсязі надає можливість відтворити, зрозуміти та ідентифікувати розрахункову операцію за місцем її проведення і підтвердити її виконання, не може бути правовою підставою для притягнення платника податків до відповідальності за п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР як за невидачу розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції. Зазначений висновок узгоджується з правовим підходом, наведеним у постанові Верховного Суду від 27.11.2023 у справі № 420/11790/22, та підтриманий у постанові Верховного Суду від 30.04.2025 у справі № 160/7727/24, в якій Суд указав, що з 01.10.2021 цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку є обов`язковим реквізитом фіскального касового чека, проте такий реквізит може бути відображений лише при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код, і чинне законодавство не зобов`язує суб`єкта господарювання зазначати на розрахункових документах серію та номер марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, що марковані марками старого зразка.
Застосовуючи наведені норми та висновки до встановлених у цій справі обставин, суд виходить з того, що суть порушення, за яке оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, полягає виключно у невідображенні у фіскальних чеках, роздрукованих та виданих покупцям у період з 27.04.2022 по серпень 2023 року, цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серії та номера марки).
Водночас ані акт фактичної перевірки від 15.08.2025 №39566/Ж5/10/36/07/30982361, ані додаток до нього, сформований за даними Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС, не містять відомостей про те, якими саме марками акцизного податку - нового зразка (запровадженого з 01.05.2020, з нанесеним штрих-кодом) чи попереднього зразка (без штрихового коду) - були марковані алкогольні напої, реалізовані за наведеними в цьому додатку розрахунковими документами. Контролюючий орган виходив із того, що для кваліфікації діяння це значення не має, оскільки, на його переконання, реквізити марки акцизного податку в будь-якому разі підлягали внесенню вручну або шляхом сканування.
Натомість, як установлено судом, у 2022-2023 роках в обігу позивача перебували алкогольні напої, марковані марками акцизного податку зразка до 01.05.2020, що підтверджується аналітичною довідкою станом на 13.09.2023, листами постачальників алкогольної продукції та реєстром прибуткових операцій щодо поставки алкогольних напоїв протягом 2019-2023 років; указані докази відповідачем не спростовані. При цьому позивач виконував обов`язок щодо зазначення у фіскальних чеках цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, маркованих марками нового зразка, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками за період з лютого 2022 року по серпень 2023 року, які такий реквізит містять.
Оскільки марки акцизного податку зразка до 01.05.2020 штрихового коду не містили, відображення його цифрового значення у фіскальному чеку при роздрібній торгівлі маркованими такими марками алкогольними напоями було об`єктивно неможливим, а обов`язку зазначати серію та номер такої марки в розрахунковому документі чинне законодавство не встановлює. Відтак сама лише відсутність у фіскальних чеках позивача цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку за наведених обставин не свідчить про видачу розрахункових документів не встановленої форми та змісту і не утворює складу порушення, відповідальність за яке передбачена п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.
З урахуванням того, що суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу порушення, за яке застосовано штрафні (фінансові) санкції, інші доводи учасників справи не спростовують наведених висновків та не впливають на вирішення спору по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не довів.
З урахуванням наведеного податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05.09.2025 № 619/32-00-07-13 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. З огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, у сумі 4632,32 грн підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05.09.2025 № 619/32-00-07-13, прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.
Стягнути зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 43968079) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» (код ЄДРПОУ 30982361) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4632,32 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова