Справа № 127/8014/26 
Провадження № 2/127/2272/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Воробйова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу, за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовну заяву тим, що між сторонами було укладено два кредитні договори:
-28.02.2019 року кредитний договір №2001257635401, за яким позичальнику видано кредит у сумі 23235.4 грн.; 
-05.01.2024 року кредитний договір №1002183122101, за яким позичальнику кредит у сумі 100000 грн. 
Оскільки відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, тому в неї виникла заборгованість, яка станом на 30.10.2025 склала:
- за кредитним договором № 2001257635401 – 34514,17 грн., з яких: 21564,13 грн. – заборгованість за кредитом; 12950,04 грн. – заборгованість процентами; 
- за кредитним договором № 1002183122101 – 137615,56 грн., з яких: 84680,27 грн. – заборгованість за кредитом; 12,43 грн. – заборгованість процентами; 52922,86 грн. – заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вказаним вище кредитним договорам станом на 30.10.2025 року склала 172129,73 грн. Позивачем вчинялись дії щодо досудового врегулювання спору, проте вони залишились без реагування. З огляду на викладене, АТ «Перший український міжнародний банк» звернулось до суду з цим позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 172129,73 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 5324,80 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Справа розглядається (сформована та зберігається) в змішаній формі. 
У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, судову кореспонденцію надіслано судом на останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача:  АДРЕСА_1 . Судова кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».
Враховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Судом встановлено фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2019 року та 05.01.2024 року між сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту, який містять відомості про розмір кредитного ліміту, розмір встановлених процентів, строк кредитування, порядок погашення заборгованості.
Судом встановлено, що 28.02.2019 року ОСОБА_1 підписала Заяву № 2001257635401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, чим підтвердила прийняття Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ». В заяві просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні, надати кредитну картку та встановити кредитний ліміт у сумі 3000,00 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Реальна річна процентна ставка – 47,88%.
Також, 05.01.2024 року ОСОБА_1 підписала Заяву № 1002183122101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, чим підтвердила прийняття Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщених на сайті АТ «ПУМБ». В заяві просила надати їй пакет послуг «Кредитний Плюс» у відповідності до умов ДКБО та з сервісами/послугами та вартістю відповідно до Тарифів Банку. Просила відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні для власних потреб. Також відповідно до умов Заяви: цільове призначення кредиу – загальні споживчі цілі; сума кредиту 100000,00 грн.; строк дії договору -24 міс.; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 2,99%; розмір процентної ставки – 0,010% річних; тип процентної ставки – фіксована; схема повернення кредиту - ануїтетна (рівними платежами); спосіб надання кредиту – банківський переказ. 
Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо розміру річної процентної ставки за користування кредитними коштами та інші істотні умови (розрахунковий день, платіжний день) були погоджені з відповідачем в момент укладення договору. Тобто, такі позовні вимоги Банку як стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими за простроченим тілом кредиту ґрунтуються на підставах саме узгодженої між сторонами умови, викладеної у Заяві, в зв`язку з чим вимога в частині стягнення заборгованості за процентами та комісією є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
До матеріалів позовної заяви долучено Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що дійсна з 24.02.2023 року, проте суд її не приймає до уваги з таких підстав.
Так, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію розумів відповідач, ознайомився і погодився з нею, підписуючи Заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами.
Надана позивачем Публічна пропозиція належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, вказана Публічна пропозиція не була дійсною на час укладеня кредитного договору від 28.02.2019 року.
Виконання Банком свого обов`язку з перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів доведено перед судом платіжною інструкціїю від 05.01.2024 року на суму 100000,00 грн., випискою з особового рахунку.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2001257635401 та виписки особового рахунку ОСОБА_1 , станом на 30.10.2025 року має загальну заборгованість за кредитом в сумі 34514,17 грн., яка склаладється з: 21564,13 грн. - заборгованість за кредитом, 12950,04 грн. - заборгованість за процентами.
Також згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1002183122101 та виписки особового рахунку ОСОБА_1 , станом на 30.10.2025 року має загальну заборгованість за кредитом в сумі 137615,56 грн., яка склаладється з: 84680,27 грн. - заборгованість за кредитом, 12,43 грн. - заборгованість за процентами та 52922,86 грн. – заборгованість за комісією.
Отже, загальну сума боргу за обома кредитними договора становитиме 172129,73 грн.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 572/1169/17 (провадження № 61-684св18) вказано, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ «Перший Український Міжнародний Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, оскільки відповідачем ОСОБА_1 підписано заяви № 2001257635401 та №1002183122101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорти споживчого кредиту, які містять відомості про розмір кредитного ліміту, розмір встановлених процентів, строк кредитування, порядок погашення заборгованості, то сторонами погоджено істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, розмір процентів за користування кредитом, порядок погашення заборгованості, тощо.
Також, з виписок по особовому рахунку відповідача вбачається, що остання користувалася грошовими коштами, зокрема частково погашала заборгованість за кредитними договорами.
У постанові від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц Верховний Суд також вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Також у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 554/4300/16-ц вказано, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Поставою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій.
Аналогічна за змістом норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Надані позивачем розрахунки і виписки з особового рахунку відповідача, є належними та допустимими доказами в справі, оскільки виписки з банківського рахунку містять інформацію про рух коштів по рахунку відповідача, зокрема баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитом, а розрахунок заборгованості відображає суми сплаченого як основного боргу, так суми сплачених щомісячних процентів.
З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2025 року позивачем направлено відповідачу вимогу про необхідність сплати заборгованості за договорами протягом 30 днів з моменту отримання цього листа, але остання заборгованість не сплатила.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитними договорами на загальну суму 172129,73 грн.
При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 5324,80 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2662,40 грн. Щодо решти суми у розмірі 2662,40 грн., то вона є переплатою та підлягає поверненню позивачу. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Українький Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 172129,73 грн. (сто сімдесят дві тисячі сто двадцять дев`ять гривень 73 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Українький Міжнародний Банк» у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.).
Повернути Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» надміру сплачений судовий збір за платіжною інстукцією №000557071/0 0000008942 від 11.03.2026 року у сумі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.), які були ним сплачені при подачі до Вінницького міського суду Вінницької області цивільного позову.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Акціонерне товариство «Перший Українький Міжнародний Банк», код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації за адресою:  АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складений 21.07.2026 року.

Суддя: